Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Då så, Ray.
Du är en fängslad volontär som deltar i Spiderheads kliniska tester.
Innan vi börjar måste jag ha ditt tillstånd att ge G-46.
-Dropp på? -Bekräftar.
MUNTERDIL
Vad har spöken för favoritfrukt?
Bu-bär.
Fan, den var rolig.
Vad säger trollkarlen till fiskaren?
Nu har jag dig på kroken.
Vad säger man till nån som har glömt osten?
Brie dig inte om det.
Det som kommer nu är inte skämt, utan snarare fakta, okej?
Jaså?
I 1994 års folkmord i Rwanda dog mer än 800 000 människor.
Du avtjänar…
Du avtjänar fyra livstidsstraff utan möjlighet till benådning.
Tack, Ray. Du kan gå, kompis.
NETFLIX PRESENTERAR
BASERAD PÅ "ESCAPE FROM SPIDERHEAD" AV GEORGE SAUNDERS
PUBLICERAD I NEW YORKER
HUVUDINGÅNG
SPIDERHEADS KRIMINALVÅRDSANSTALT OCH FORSKNINGSCENTER
ENDAST BEHÖRIG PERSONAL
Ännu en strålande morgon, mina vänner. Dags att kliva upp!
Som frivilliga inom Spiderheads forskningsprogram måste ni göra er del.
Tillämpa alltid den gyllene regeln:
Inga fysiska eller verbala påhopp, och märk din mat i kylen.
Jeff, anmäl dig för en testutflykt.
Okej, Jeff. Vi har en ny sammansättning idag.
-Dropp på? -Om det är N-31.
Kul. N-40. Bekräfta.
Bekräftar.
Du kan börja när du är redo.
Det är trevligt.
Jisses. Får vi bättra på språkcentret? Dropp på?
-Visst. -Bekräftar du?
Ursäkta. Bekräftar.
Ursäkta att jag är sen.
Festen är här.
Vad du smyger!
-Var har du varit? -På utflykt.
Samtalet med Emma, ja.
Nej, en läkemedelsstudie.
N-40, tror jag.
Alla får åka på utflykt utom jag.
-Du är ganska ny. -Inte så ny.
Det skulle sitta fint med lite sol.
-Kan jag hjälpa dig med… -Nektarinen och prosciutton?
Vad ska du göra? Det är klart. Du är sen. Gapa stort. In med alltihop.
-Ja. -Det är gott.
-Eller hur? -Du borde jämt sköta fikat.
Du är bortslösad som städare.
Jag vet inte det. Jag har en skrubbfetisch.
-Okej. -Du…
-Har du märkt att vi… -Avslutar varandras meningar?
Behöver nya skålar, tänker jag säga.
Hur var N-40, då?
Blommorna växte inte här…
De är skulpterade. Målade.
Jag skulle gärna berätta, men jag är fortfarande påverkad av…
-Verbaluce. -Ja.
Den där känslan av att ha det rätta ordet på tungan,
men aldrig kunna hitta det igen?
Ja.
Du är gullig när du är korkad.
Okej, men det suger, för det var idag som…
Jag skulle säga nåt till dig idag, Lizzy.
Okej. Än finns det tid.
-Ja. -Tid är det enda vi har.
-Okej. -Vad vet du om det? Ingenting.
Så sammanfattningsvis…
Jag älskar det.
Det är så vackert.
Vart vill du ta mig?
Vad sägs om den där ön där de gör flaskvatten?
-Fiji? -Ja.
-Jag ska ta dig till Fiji. -Tack.
-Måste bara fixa pengar. -Kan vi åka till Mark?
Han har fyllt år och firar hela veckan.
-Snälla? -Måste höra med chefen.
Åk och ha roligt ni. Jag stannar här.
-Kommer att sakna dig! -Detsamma.
Kan du köra?
Det är lugnt.
Jeff!
Ursäkta dröjsmålet, mr Abnesti.
När du kallar mig Steve går jag i pension. Och du är inte sen.
Heather, å andra sidan…
När man talar om trollen…
Ursäkta.
Okej.
Vad oartigt av mig. Jeff, Heather. Heather, Jeff.
Först en formalitet: Innan eller under er tid här på Spiderhead,
har ni nånsin talats vid?
-Nej.
-Har ni nånsin interagerat? -Nej, sa jag ju.
Nej.
Vad tycker ni, då?
Vem frågar du?
Båda två. Vi kan börja med Jeff.
Hon verkar trevlig.
Du gillar det ordet, men hur attraktiv är hon?
-Kan du inte se det själv? -Tyst. Jag frågade Jeff. Hur ser hon ut?
-Allvarligt… -På en tiogradig skala?
Hon får 7,5.
Du då, Heather?
Han är okej. En femma på en bra dag.
Har hon fått Lättsann?
-Då måste jag fråga först. -Jag är bara taskig.
I så fall vill jag ändra mig och ge henne en åtta.
Okej, Jeff och Heather, får jag ge er N-40? Dropp på?
Bekräftar.
-Visst. -Heather?
Gud, vad hon är jobbig.
-Bekräftar. -Tack.
AMOURECTIN
Kom igen. Prata på.
Okej, hon börjar se rätt bra ut.
Jisses…
Ja, hon ser verkligen bra ut.
Heather?
Samma. Ja.
Pumpa in Verbaluce, så att de börjar prata.
Gud, vad hon är vacker.
Säg det till varann istället.
Du är… Herregud.
Du är så läcker. Ursnygg. Förlåt att jag inte såg det.
Det gör inget. Du är den vackraste kvinnan jag nånsin har sett.
Tack.
-Ja. -Jag vill…
-Ja? -Jag skulle kunna…
Skulle kunna vadå?
Ja.
Spelas det här in?
Ja.
Herregud.
Gick det bra?
Vad skrattar ni åt?
Inget.
Jag trodde inte det var möjligt.
Vad?
Att gilla att kramas.
Snälla, låt mig ta med lite hem.
Heather…
Ja?
Jag älskar dig.
Herrejävlar.
Och jag älskar dig.
N-40, för helvete! Fan, vad vi är bra!
Kärleksdrogen.
-Guldstjärna? -Inte än. Nej.
Den kvardröjande effekten är det intressanta.
Jag vet att du har fullt upp, men vi måste observera dem.
Söker de kontakt när effekten avtar, inom de närmaste dagarna?
Ger de varann kärleksförklaringar?
Kommunicerar de icke-verbalt? Titta efter isopraxism.
Om de speglar varann. Man gör det omedvetet när man är kär.
De kliar sig i ansiktet eller pillar med håret samtidigt.
Som om kroppen inte kan rå för det.
Ha koll på dem. Jag vill veta om kärleken kan…
Kan den här kärleken hålla?
Tack ska ni ha, hör ni.
Vi skulle inte kunna göra det utan er.
Kom ihåg att det är helt naturligt att känna oro under övergången.
Vi återgår till normaltillståndet nu.
Ska jag till köket nu?
Tro mig, du vill inte veta.
Jag och tjejerna i grupphemmet snodde skraplotter från spelkiosker
och skrapade hundra åt gången.
Vi såg ut att knega på, med skit under naglarna och allt.
Vi tyckte inte att vi gjorde nåt dumt.
-Vi behövde det. Vi var ju utblottade. -Ja.
En julafton körde vi runt i ett område. Alla var i kyrkan.
Vi krossade fönster och stal julklapparna under julgranarna…
Varsågod.
Vet du vad som hände nästa dag?
Vi öppnade klappar med andras tröjor och Grinchen var på tv.
-Jäklar. -När han lämnar tillbaka allt.
-Det kändes dumt. -Ja.
Jag grät som en liten mes.
Hon bländade mig med vetenskap
God dag på er.
Sarah och Jeff, ni känner ju varann.
Hej.
Som ni vet har vi bråttom idag. Chefen är på oss.
-Så om det går bra… -Bekräftar.
Visst. Bekräftar.
-Jag vill inte se. -Sarah eller dubbeldosen?
-Sarah med dubbeldosen. -Alla är här frivilligt, Mark.
Är hon…
Jag tror det.
Ja!
-Läget, Ray? -Nån har skrivit med skit på toadörrarna.
Vad äckligt.
Bäst att det inte är du som är skitfingret.
Det är det inte.
Jag blir aldrig lika bra på nåt som du är på det där.
-Gillar du den? -Ja.
Finns det nåt medel som får en att glömma?
Ja, ålderdom.
Jag ser fram emot den.
Hur mår du?
Jag är okej. Lite öm.
Men det måste ha känts bra just då.
Ja.
Du kan få en salva.
Det är lugnt. Tack ändå.
Du, gör mig en tjänst.
Försök att inte låta tjejerna röra din Mobipack.
Och försök att inte röra deras.
Jag vet att det kan gå vilt till, men de kan ta skada.
De kan flöda över. Då tappar man kontrollen.
Okej.
-Du, Mark? -Ja?
Kan jag få slippa fikat?
Är det nåt på tok? Problem med Lizzy?
Nej, jag vill bara göra nåt annat.
Ja. Okej.
Tack.
Fan också.
Herregud.
-Lizzy. -Är hon från Seattle?
Prescott i Arizona.
Jeff har koll. Kul att folk lär känna varann.
Jag såg spelresultaten i morse. Det går bra för Mariners.
-Vi får klämma in en match. -Det vore toppen. Vilka möter de?
Fan. Mark, lämna tillbaka den här.
Sätt dig, Jeff. Vi har en fullspäckad dag.
Du kan ju inte läsa nyheterna, men världen behöver verkligen vår hjälp.
Vi har två rum igång idag. Du behöver inte bry dig om Dave.
Verkligen inte.
Jeff…
Okej. Känner du igen dem?
Mycket lustigt.
Du ska få ett val. Här ska du få se.
Ser du den här?
Om du drar här, får Sarah en dos Våndomax,
och om du drar här, så får Heather en dos. Du får välja.
-Har de Våndomax i Mobipacken? -Ursäkta mig.
Dave, hur känner du dig?
Hungrig.
-Kan han vara skitfingret? -Kanske.
Maten måste ju ut också.
Var var vi nånstans? Våndomax.
Mark lade det i deras Mobipack inför den här studien.
-Känns det olustigt? -Ja, lite.
Det ska det göra. Men du vet ju att ångesten är tillfällig.
Den orsakar inga permanenta skador.
Vad väljer du?
Ska Heather eller Sarah få Våndomax?
Jag kan inte välja.
Det måste du. Det vet du.
Det blir ett slumpmässigt val.
-Känns beslutet slumpmässigt? -Ja.
Det är precis sånt vi vill testa.
Har du några känslor kvar för dem?
Berätta vad du känner för Heather och Sarah.
-Vad jag känner? -Lite Verbaluce?
Nej. Det är inte det att jag gillar båda eller att jag föredrar den ena.
Jag har inga särskilda känslor för nån av dem.
Jag minns att jag har haft känslor för dem,
men de har mattats av nu.
Varför vill du inte ge dem Våndomax?
För att jag har fått I-16.
Jag vet hur det är. Det gör du också.
-Det är… -Ja.
Det är hemskt. Jag vill inte göra så mot nån.
Jag vet inte. Det är slumpmässigt.
Okej. Vi gör så här.
Jag ger Heather Våndomax. Okej?
Nej, jag ger det till Sarah.
Okej, jag är övertygad. Det kvittar fullständigt för dig.
Jag ser helst att ingen får det.
-Då är vi två. -Tre.
Se där. Med din hjälp har vi lärt oss mer om N-40.
Med arbetsnamnet "Amourectin".
-Ska ingen få Våndomax? -Inte idag.
Men vi måste få mer kunskap om N-40. Till exempel hur länge medlet verkar,
och hur doseringen påverkar.
Du och Sarah fick dubbelt så mycket som du och Heather,
men du känner inte mer för nån av dem. Visst är det intressant?
Ja.
Jag gillar inte heller Våndomax,
men vi måste få veta mer om N-40. Det kan förändra allt.
Vårt arbete kan hjälpa miljontals.
Har du nånsin älskat?
Ja.
Då hade du tur. Alla kan inte det.
Vet du att ensamhet är lika dödligt som 15 cigg om dagen?
Kolla upp det.
Tänk om vi kunde förstöra alla cigaretter i världen.
Vi skulle kunna ha människor som älskar och älskas överallt.
-Vems förtjänst vore det? -En guldstjärna till mig.
Ja. Och vår nya vän N-40. Heja oss.
Okej. Tack, mina damer.
Ursäkta, Jeff.
Hörru. Är du okej?
Ja.
De vet inte hur nära de var att få Våndomax.
Nej, jag fattar.
Men tänk om du hade haft tillgång till våra produkter
innan den ödesdigra kvällen…
Vad är det du önskar dig mest av allt?
Göra det ogjort.
Du vill sona din skuld.
Nu kan du göra det.
Ja. Tack.
Hej.
Köttbulle?
Visst.
Ursäkta.
SPELET ÄR SLUT
Det gör inget. Jag suger ändå på det.
-Du, jag ville… -Jeff.
Fria fredagar.
Lyckost.
Hälsa frugan från mig.
Hej, det är Emma. Lämna ett meddelande om du vill.
Hej, älskling. Du är väl trött på mina meddelanden,
men jag ville ändå säga att jag saknar dig och att jag är ledsen.
Och det var en sak till.
Jag har träffat nån. Hon heter Lizzy.
Hon påminner lite om dig.
Så nu kanske jag slutar störa dig.
Det här blir min sista ursäkt.
Kom in.
God jul, Lizzy.
-Har du varit snäll? -Är det…
Är det jultomten?
Hejsan!
Det kanske kan muntra upp oss.
-God jul.
Herregud.
Men det är väl inte jul på riktigt?
Oktober?
-Jag gissar bara. -Okej.
Det här ersätter "Bjällerklang".
Jag fixar lite äggtoddy.
-Okej? -Tomten gillar äggtoddy.
Inte tomterösten.
Hej, Rogan.
Dra åt helvete.
Nej.
-Nej. Glöm det! -Lugna dig.
Vi vet redan vad som händer. Alla vet det.
Det är redan bevisat. Det är ingen strippshow.
Säg åt dem.
Jag vet inte vad du pratar om. Alla kan dra åt helvete.
-Han borde jobba med gratulationskort. -Jag hör dig!
Lyssna på mig nu. Jag har aldrig varit med…
Inget illa ment. Det är lugnt om du har det.
Det är inte min grej. Jag har inte hämtat mig än.
Jag bad om en salva, men har inte fått nån.
Jag gör det inte. Jag vägrar.
Jag vägrar. Nej. Jag gör det inte. Jag bekräftar inte.
Lugna dig. Det är inte som du tror. Inga romanser idag.
Synd för dig.
Kul.
Det var allt. Tack.
Vad fan var det där?
Pingisturneringen blir på lördag. Meddela Ray om du vill delta.
-Hej, Jeff. -Hej.
Inte nu.
Bad mr Abnesti dig välja vem av oss som skulle få Våndomax?
-Han presenterade det dilemmat. -Heather.
Har du nyligen haft sex med Rogan också och blivit lika förälskad i honom?
-Ge dig nu. -Det stämmer bra.
-Heather, håll klaffen. -Okej.
Jeff, vad gör du?
Nu undrar hon vilken klaff. Verbalucen gör en bokstavlig.
Jag vet det. Tack, Heather. Du kan gå nu.
-Okej. -Bra jobbat.
Du kan gå. Tack.
-Herregud. Det… -Ja.
Vad är det som pågår? Ligger alla med alla?
-Alla ska ge alla Våndomax. -Lugn. Det är experimentellt.
Protokollkommittén gör upp reglerna.
Se efter själv. Titta.
Här har du. Tror du att jag vill göra det?
-Jag ska stänga dörren. -Mark, hör på.
Jag har deltagit i en del galna projekt, men det här… Det är nåt som känns fel.
Jag förstår dig, men bara till viss del.
Nu måste jag påminna dig om
att din vistelse här på anläggningen är ett straff, men också en förmån.
Du ansökte om det och blev godkänd. Du kunde ha suttit på federal anstalt
och lekt doppa korven i grytan med såna som Rogan.
Du anar inte vad han gjorde i fängelset.
Dessutom är jag stolt över vår policy med öppna dörrar.
Vi kan hälsa på varann. Både i mitt rum och här i Spiderhead.
På ingen annan anstalt i världen har man en sådan relation
mellan fångvaktare och fånge.
Inga galler, inga vakter. Det hänger på ömsesidig respekt.
Okej? Brukar jag bara storma in hos dig?
-Nej.
Du kan inte heller göra så. Jag ryker om vi inte följer reglerna.
Stängda dörrar, lås… Det blir som på alla andra ställen. Fattar du?
Ja.
Är det så hemskt här?
-För jag har verkligen gjort mig besvär. -Det är trevligt.
Maten, pingisen, tv-spelen, viss frihet att röra dig som du vill.
Jag krävde det.
-Jag har tummat på gränserna för er. -Jag vet.
Inför alla chefer. Backa upp mig nu, Mark.
-Säg nåt. -Han har rätt.
Du minsta du kan göra är att visa mig samma omtanke.
Förlåt.
Okej? Jag…
Allt prat om Våndomax gör mig stressad. Okej?
Jag hatar det här. Och jag är ledsen. Men…
…jag måste veta om vi kan räkna med dig.
Kan vi räkna med att du håller din del av avtalet?
Hej, Sarah.
Vi borde ha den sista guldstjärnan nästa vecka.
-Mark, le lite. Vi förändrar världen. -Ja.
Inte du också.
Våndomax är ett verktyg. Det ger oss svar på viktiga frågor.
Om en vecka åker det ner i byrålådan igen.
Okej? Vad är det?
Det var nåt Jeff sa om ett medel som får en att glömma.
Försök slappna av.
Njut av helgen.
Åk till fastlandet. Rensa skallen. Det behöver vi båda två.
Kycklingvingar, öl och Skeeball. Eller vad gillar du?
Ja, Skeeball låter bra.
Okej.
Hej då.
AMOURECTIN
Herrejävlar.
Det är svårt att beskriva utan Verbaluce,
men tänk dig det värsta du känt, tio gånger om,
och det är ändå inte ens i närheten.
Det kändes som om jag brann.
Jag önskade att jag brann.
Jag hade tänt eld på mig själv för att slippa det. Det är hemskt.
Ska de ge nån Våndomax?
-Inte den här gången. -Vad bra.
Du är ju alldeles skakig.
Du är schyst.
Mark sa att du ville slippa fikat.
Vill du komma bort från mig?
-Är det på grund av… -Emma?
Ja.
Nej, hon…
Hon har gått vidare.
Jag vill bara höra hennes röst ibland.
Ja, jag fattar.
Det är svårt att tänka klart här.
De har testat konstigare grejer än vanligt på mig.
Det har varit tufft.
Ibland är det svårt att minnas vem jag var förut.
Men Lizzy…
När jag är med dig…
…kan jag verkligen vara mig själv.
Upp med händerna, Mark. Kom igen.
-Jag fick en jättebra idé för G-46. -För Munterdil?
Vi kan sälja det till komediklubbar.
Det är en okej idé. Ta inte illa upp.
Jo, lite.
-Vad brukar jag säga? -Jag vet inte. "Tyst, Mark"?
Vi måste tänka större. Du betraktar världen genom en felvänd kikare.
Det är konstigt. Sluta med det.
-När ska vi börja? -Om tio minuter.
Ge mig en dos. Det hinner vi.
Kom igen.
-Två? -Ta tre.
Kom ihåg. Minst 12 timmar emellan.
Tack, jag känner till doseringen.
Säg det. Kom igen, du har velat säga det ett tag. Nu har du chansen.
-Du om nån… -Borde förstå riskerna?
Det är det jag vill.
-Vi kan utvärdera riskerna ändå. -Jaså?
Nån måste ansvara för produkterna. Har du tänkt på det?
Livet där ute är inte som här inne. Det är stökigt.
Det är utom vår kontroll. Det här utmanar gränserna.
Och när, inte om, ett av våra medel gör ett magplask,
måste vi stå till svars inför en anhörig som sörjer,
Mike Wallace eller, Gud förbjude, en jury.
För det vi tillverkat, namngett och sålt. Kan du göra det?
Nej, du måste kunna säga:
"Jag står bakom skiten. Jag har testat den."
-Mike Wallace är död. -Jaså? Jag har ingen koll. Ed Bradley, då?
-Också död. -Morley Safer?
Jävlar. Jag får helt enkelt förutsätta att folk är döda.
-När du anlitade mig… -Misstyckte du. Jag vet.
Hej, Jeff. Hur är läget?
-Hej. -Ursäkta, jag ville inte…
Det är lugnt. Du kanske kan förvarna nästa gång.
Visst.
Ska vi börja? Nobelpriset vinner inte sig självt.
Mark? Jag ska fräscha upp mig. Jag kommer strax.
Fan också.
-Är Heather… -På väg.
Snyggingar har större spelrum.
Jag har själv dragit nytta av det emellanåt.
Tack för att du kom, Heather. Vi börjar strax.
Okej, Jeff. Först vill jag be om ursäkt.
-Jag borde inte bara ha klampat in. -Nej, inte det.
Minns du häromdagen när jag frågade vilken av tjejerna som skulle få Våndomax?
Ja.
Det dög åt mig, men inte åt protokollkommittén.
Nitiskhetens tre hästkarlar.
De tror att du kan ha kvar känslor för Heather och Sarah.
Så idag måste vi tyvärr bekräfta testresultatet
enligt kommitténs rutiner. Mark.
Jag ska inte fråga dig vem som ska få medlet,
för det tyckte de var för subjektivt.
Istället ska vi ge henne Våndomax och se vad du säger.
Med hjälp av Verbaluce.
Är hans Mobipack påfylld?
Ja. Det har jag redan sagt.
-Och Heathers? -Du såg på när jag gjorde det, Steve.
Så sant, Mark.
Ursäkta, det är lite spänt här idag.
Det är en tuff dag och det här är svårt för oss alla.
-Jag vill inte att Heather får Våndomax. -Okej. Bra början.
Är det för att du älskar henne? Känner du så?
-Nej. Det har jag redan sagt. -Ja, jag vet.
Men idag handlar det inte om vad vi vill göra. Inte alls.
Däremot ska vi spela in vad du säger när Heather får Våndomax i fem minuter.
Ett femminutersprov. Okej?
Vi börjar med Verbalucen. Dropp på?
Kom igen. Se det som att vi valde dig före Rogan.
-Du är rädd för Rogan. -Ja, han kan döda en med en ask näsdukar.
Men nej, vi tyckte att din verbala nivå motsvarade våra behov av data.
Dropp på?
Känner du till Heathers historia? Nej, det kan du inte göra.
Inbegriper den whisky, gäng och fadermord? Kanske.
Men hennes förflutna inbegriper inte direkt hunden Lassie
och mysiga familjestunder med Bibeln och makramé.
Men om du visste… Mark, slut.
Om du kände till Heathers förflutna
skulle det inte kännas lika hemskt att låta henne må dåligt en stund.
Jag vet inte.
Är jag ett monster?
Minns jag när folk fyller år?
-Vem tog med dig på en flygtur? -Du.
När vi hade fotsvampsutbrottet och du fick utslag på fötterna,
vem fixade receptbelagd medicin och betalade ur egen ficka?
-Det var snällt. -Ja.
-Men oproffsigt att ta upp det nu. -Kom igen. Vad ska jag säga?
Va? Att du riskerar dina fria fredagar?
-Jag försöker vara till hjälp, mr Abnesti. -Steve!
Kan du ringa nån och höra?
Visst.
Jag gör ett försök. Okej? Strax tillbaka.
-Lizzy. -Mr Abnesti.
Är min pappa här? Fast han drog ju när jag var åtta.
Fan, jag beklagar.
Vi har tur som har dig, Lizzy, och inte bara för din kulinariska talang.
Vann din bringa första pris på Prescotts grillfestival tre år i rad?
-Hur visste du det? -Det är mitt jobb att veta.
Jag tycker själv att bringa är lite svårtuggat, men…
Okej.
Har du fått koppargrytorna du ville ha?
Jag har tänkt tacka dig.
Det behövs inte. Du är ett välkommet tillskott här.
-Det var så lite så. -Tack.
Du fick mig att känna mig…
Jag kände mig lite dum.
-Dum? -Ja.
När man läser nåns personakt
så bildar man sig en uppfattning, även om man känner till omständigheterna.
Man dömer folk.
Vet nån mer om det?
Nej. Vår lilla hemlighet.
Ja.
Vilket gott kaffe. Lätt värt tusen koppargrytor.
Eller en utflykt? En Arizona-tjej i solen?
Hej, Jeff.
Jag är ledsen.
Kommittén står fast vid sitt beslut. Testet måste göras enligt planerna.
De hotar med att stryka dig och sätta dig på en federal anstalt.
Du måste bekräfta. Jag frågar en sista gång. Dropp på?
Okej, bekräftar.
Tack.
Heather, hej igen.
-God morgon, igen. -Dropp på?
Bekräftar.
Då så, Mark.
VÅNDOMAX
Det känns inte bra.
Snälla. Det gör ont.
Vad är det med mig?
-Det kan inte skada dig. -Fan.
Jeff, prata på. Ge mig detaljer, så att det blir användbart.
Heather kräktes.
-Hon verkar känna starkt obehag. -Backa lite. Vad hände först?
Hon började gråta.
Hon verkar förvirrad.
Hon gråter och verkar inte kunna sitta still.
Och vad känner du?
-Melankoli. Skuld. -Nej, snälla.
Fortsätt.
Nej, nej.
Jag tänker bara på Heather som barn.
Älskad av sin mamma och pappa.
Ingen kunde veta att hon skulle göra nåt hemskt en dag.
Nåt som skulle kapa hennes band till kärleken.
Bra. Fortsätt.
Som skulle stjäla hennes lycka och orsaka avgrundsdjup sorg.
Och älskar du henne?
Hjälp! Snälla!
Nej.
Håll ut, Jeff.
Mark. Några spår av romantiska känslor i Jeffs kommentarer?
-Nej. -Vad bra.
Det är bara allmänmänskliga känslor.
Utmärkt.
Steve. Den flödar över.
Backa!
-Stäng av. -Det gjorde jag, men effekten…
Ta mer rött.
Heather lider svåra kval.
-Stäng av nu. -Det går inte.
Heather, lyssna på mig. Sätt dig ner. Det är en order.
Lämna mig i fred!
Det är inte sant. Det är fan inte sant.
-Herregud. -Du måste gå in!
Jävlar. Heather förstör allt inom räckhåll.
Sitt. Det är en order.
Jag bär ansvaret.
Lämna mig i fred, för fan!
Jag bidrog…
Ta några djupa andetag. Allt kommer att bli bra. Lugna dig.
Jävlar.
Fan.
Herregud.
Fan!
Herregud.
Fan.
Fan också, Mark.
-Jag känner ingen puls. -Vad fan? Jag sa ju åt dig att stänga av!
Va? Det gjorde jag ju!
-Glöm din… -Jag varnade dig.
-Hon vägrade lyda order! -Vad du snackar skit!
Du är för rädd för att… Jag sa ju att…
Du ska göra som jag säger!
"Abnesti läkemedel"?
Jag varnade dig, Steve.
Det är hans företag.
-Jag sa till dig. -Skyll inte på mig!
-Du vägrade lyssna. Det är ditt fel. -Jag varnade dig.
-Du kan inte… -Minns du det?
"Bingo"?
Jag har mer att tänka på!
N-40.
Får jag lov att ge er N-40? Dropp på?
Bekräftar.
Hur kan det…
Ser du fjärrkontrollen?
Om du drar här, får Sarah en dos Våndomax.
I-16.
Vad fan?
-Vart ska du? -Håll käften.
B-6.
Jag vet att det kan gå vilt till, men de kan ta skada.
De kan flöda över.
Det är inte ditt fel.
Inte ditt fel.
Jag måste anmäla det här.
Lägg av. Du kan inte påstå att vi gick över gränsen nu.
Gränserna passerades för länge sen.
Om nån får veta vad som hände, lägger de ner programmet.
Då går allt det här förlorat, och tro inte att de nöjer sig med mig.
Du ryker också.
Ja.
Du.
Jag är ledsen.
Det var fruktansvärt.
Men vad är det jag brukar säga?
Det är trycket som skapar diamanter.
Ja.
Det är okej.
Vi ska jobba dubbelt så hårt.
B-6 ska få en guldstjärna och förändra världen.
Heather dog för en god sak. Okej?
Okej.
Okej?
-Okej. -Säkert?
Så ska det låta.
Vila upp dig lite. Tänk på nåt annat. Åk härifrån ett tag.
Är hon död?
Hon mår inte så bra.
Nej, det var dumt sagt. Ja, hon är borta.
Det är forskning, Jeff.
Vi måste utforska det okända.
Det kan leda till nåt oförutsett.
-Det går inte att veta. -Jag fattar.
Ditt tonfall, Jeff…
Jag kan förstå det, men var rättvis. Tror du att jag gillade det som hände?
Det gjorde jag inte. Jag är också människa.
Jag har också känslor. Ingen är mer upprörd än jag.
Men i det långa loppet kommer forskningen att minska lidandet.
Den kommer att rädda liv. Otaliga liv.
Vi gör världen bättre.
-Gör vi det? -Ja, det gör vi.
Var stolt.
Du skötte dig utmärkt där inne. Det gjorde vi alla. Särskilt Heather.
Ända tills hon…
Det var inte hennes bästa insats, men innan dess gjorde hon det bra.
Hon blir aldrig bortglömd.
-Vad är det? -Det är bara jobbigt.
Ja.
Vill du ha nåt som får dig att må bättre?
-Fan, G-46 är bra grejer. -Ja.
Det kanske inte förändrar världen, men det är bra.
Det är helt klart bra.
Det är svårt att tänka en enda sorgsen tanke.
-Vilket är ditt värsta minne? -Va?
Förlåt, det var en dum fråga.
Mitt var… Jag var…
Jag var åtta år
och pappa sa att han skulle köra mig till ett sommarläger.
Jag var så uppspelt. Han lämnade mig där,
men det var inget läger, utan ett fosterhem.
Jag såg honom aldrig igen.
Herregud.
Jag skrattar också.
Vad hemskt.
Det verkar lustigt på nåt sätt.
-Han kom aldrig tillbaka. -Aldrig. Inte ens på helgbesök.
Det gör mig ont att höra.
Fan.
Dosen är för stark.
MUNTERDIL
Herregud.
Se på oss.
Jeff och Steve. Steve och Jeff chillar.
Vänner.
Vadå?
Vi är ju här tillsammans. Och njuter av utsikten. Som vänner.
Ja, men alltså…
Du kan gå ut genom dörren när du vill.
Det kan inte jag.
Nej, det kan jag inte. Inte nu längre.
Vad hindrar dig?
Samma sak som hindrar dig. Alla beslut jag har tagit.
De som ledde mig hit.
Det här är min sanna kärlek.
Och när man väl älskar nåt, är det svårt att sluta.
Okej.
Jeff och Steve… kvarlämnade på ett sommarläger.
Skål för Jeff och Steve. Inte så olika.
Ta bort den där jävla grejen!
Lizzy, ta några djupa andetag. Det är ingen fara.
-Snälla! -Kan du berätta vad du är så rädd för?
Ta bort skiten!
Verbalucen har ingen effekt.
Exakt.
Det här är grymt bra.
Phobica.
Snälla, sluta!
Man blir rädd för sånt som inte är bra för en.
-Vadå, som gluten? -Eller att grubbla för mycket.
Snälla, ta bort den där skiten!
-Hon kan få posttraumatisk stress. -Av en häftapparat?
-Lizzy, det är bara en häftapparat. -Ta bort den!
Ska vi avbryta?
Steve, ska vi avbryta?
Okej.
Det var det värsta hittills. Med råge.
Hur känner du dig nu?
Inte rädd, men…
Skamsen?
Jag hatar den känslan.
Jag ville inte känna så med dig. Därför ville jag slippa fikat.
Alla år på federal anstalt…
Sen kom jag hit och… Är det här ens särskilt mycket bättre?
Jag kan ta lite stryk.
Hellre det än att vara rädd för en häftapparat.
Varför säger vi ja till allt?
Bekräftar, bekräftar…
För vadå? För att få röra oss fritt här inne?
För att få egna rum? För koppargrytor? Alltså…
Varför har du sagt ja så länge?
Jag kände nog att jag förtjänade det.
Det är det jag har försökt berätta.
Ja. Jag följer nog med dem.
Hallå.
-Hallå, vänta. -Hon kan inte leva utan mig.
Kan du köra?
Det är lugnt.
Jeff!
Emma, kom igen.
Emma! Kom igen, älskling!
Hej, älskling. Du är väl trött på mina meddelanden,
men jag ville ändå säga att jag saknar dig…
…och att jag är ledsen.
Personens inkorg är full.
Fler meddelanden kan inte tas emot just nu.
Jag är hemskt ledsen.
Två fall av dråp.
Plus Heather.
Gör inte så mot dig själv. Det var inte ditt fel.
-Du gjorde det du kunde. -Nej.
Jag bekräftade.
Jag vet inte ens varför.
Du är en bra människa.
Vilka fulingar vi är.
Vi är nog de minst onda här inne.
Jaså? Varför tror du det?
Man hör saker.
-Säger du det? -Ja. Ray, du vet…
Efter fyra knarkrelaterade fängelsedomar åkte han in på rehab
och sen vidare till en rehab-repris,
som är till för folk som är så immuna mot rehab att det inte funkar.
Men han var nog immun mot det också, för sen kom den stora grejen.
Trippelmord.
Ja, langaren, langarens syster och langarens systers pojkvän.
Jävlar.
Och Rogan, du vet?
-Stora diesel-Rogan. Ja. -Ja.
-Alla vet vem Rogan är. -Han kom hem,
ertappade sin tjej i säng med nån och slängde ut henne från åttonde våningen.
Jävlar.
Hon dog.
-Helt galet. -Ja, jag fattar inte.
-Hur är det möjligt? -Vadå?
Om alla är så onda, var är all ondska?
Vad sent ni är uppe.
Ja.
Fuskdag.
Jeff, vi borde ta bort den gemensamma snacksskålen med tanke på…
-Skitfingret. -Ja. Ha en bra kväll.
-Du med.
Bingo.
AMOURECTIN
Ja. Okej. Jag förstår.
Tack.
Hej. Tack för att du kom. Hur mår du?
Det är bra.
Vad bra. Du, det här är jobbigt,
men kommittén kräver ett sista försök för att fastställa en basnivå.
Vi… Du måste ge Våndomax till nån du aldrig har tagit N-40 med.
Vem då?
Det är det som gör mig så förkrossad.
Mark, tänder du?
Nej. Jag kan inte göra det.
Klart att du kan. Det är sista gången nån får Våndomax.
-Lizzy förtjänar det inte. -Det kommer att gå bra den här gången.
Du lyssnar inte.
Kom igen. Du låter inte alls som när du kom hit.
Då hade du gjort allt för att sona ditt brott.
Håll käften nu!
Jag vägrar.
Lugn.
Vi kanske ska sova på saken. Okej?
Det brukar kännas bättre på morgonen.
Visst.
Kom ihåg att det du gjorde aldrig behöver hända igen.
Våra läkemedel ersätter såna här platser.
Inga fler skador eller skadade människor.
Bara du kan förhindra att fler drabbas som du.
Fördubbla hans dos.
Jag vet att du har det kämpigt, men det här hjälper.
Vad är det i den röda?
Ursäkta.
Det är bara en leksak.
-Det röda är bara placebo. Det är… -Sluta.
Snälla, sluta.
Det finns ingen kommitté, va?
Det är hans företag.
Jag såg brevhuvudet.
Abnesti läkemedel.
Det är han som bestämmer
och han namnger läkemedlen med ett jävla bingokort.
Varför jobbar du på ett sånt här ställe?
Allt prat om N-40… Vilket skitsnack.
Abnesti bryr sig inte om kärlek.
Han bryr sig bara om det röda.
B-6.
Hur kan du ställa upp på det här?
Du kan jobba var som helst.
Varför just här? Varför med honom?
Det finns så få genier.
Han sa att vi skulle förändra världen.
Jag ville bara hjälpa folk.
Det kan du fortfarande göra.
Hej, Jeff. Dagens huvudperson.
Hoppas att det hjälpte att sova på saken.
Du kan sätta dig bakom ratten.
Mark är inte här idag. Han var snuvig eller nåt.
Millenniefolk…
Ursäkta, det var orättvist.
Klart att man inte kan dra folk över en kam
bara för att de är födda mellan vissa datum.
Det är som horoskop, fast ännu dummare.
Du och Mark är inte alls lika.
Säg inte det.
Mark fick mig att tänka om.
Då är hans snuva förlåten.
Okej, då är det du och jag och Lizzy.
Hur mår du, Lizzy?
-D-vitamin skulle sitta fint. -Du ska snart få njuta av solen.
Okej, Jeff.
Jag fyllde på Lizzys Mobipack med Våndomax i morse.
Resten är kasserat. Borta.
Ska vi få det överstökat?
Okej. Då kör vi.
Lizzy? Dropp på?
Visst. Bekräftar.
Jeff, ge Lizzy Våndomax.
Tyvärr.
Svaret är fortfarande nej.
Jeff…
Helvete!
Okej. Vad är grejen?
Tror du att du älskar henne? Du känner henne inte ens!
Fan, vad folk sätter sig till doms här inne!
Ska vi lära känna varann lite bättre?
Lizzy, berätta för Jeff varför du är här.
-Det kvittar. -Det är äkta kärlek.
Att känna varann på djupet. Kom igen.
Det kvittar. Jag vet redan.
-Jaså? -Rån. Än sen?
Allvarligt? Sa du det?
Pappan till dina framtida barn. Han borde få veta sanningen. Berätta nu.
-Du behöver inte. -Kom igen. Berätta.
Berätta för honom.
Inte? Okej, då gör jag det.
Inga problem. Jag har din personakt här. Vi kollar.
Vi ska ta reda på mer om Lizzy.
-Lära känna varann. -Det behövs inte.
-Jag vet vad jag har gjort. -Elizabeth Dianne Harris.
Född i Prescott i Arizona.
-Växte upp på gruppboende… -Jag vet redan vem jag är.
Jag vet redan! Jag är mamman som dödade sitt barn!
Sån är jag, Jeff.
Mamman som glömde sin lilla flicka i bilen
på en butiksparkering tre timmar en julidag…
…medan jag jobbade.
Framkallande av fara och vållande till annans död,
min lilla flickas död.
Mitt eget…
Mitt eget kött och blod.
Jag vet inte vad det här är för sjukt experiment,
men vad han än vill att du ska göra… Gör det bara.
Ju snabbare det är över, desto bättre är det.
Du kan inte göra mig illa.
Det kan du inte.
Det finns inget värre än att vakna varenda jävla morgon utan henne. Okej?
Du tror att du älskar mig,
men allt i mig som var värt att älskas dog med henne.
Så gör det bara. Kom igen. Ge mig det.
Gör det, för fan!
Ge mig det! Gör ditt jävla jobb!
Ge mig det!
Ge mig det.
Snälla.
Ursäkta.
Vad skrattar du åt?
Nej…
Att hon sitter där, hela grejen. Du och telefonen. Alla är så allvarliga.
Det är ganska lustigt.
MUNTERDIL
Ja.
För dig.
Mark är inte sjuk, va?
-Ge mig den där. -Nej.
Sluta. Du skrämmer mig.
Sluta. Snälla. Gör mig inte illa!
VÅNDOMAX
Helvete.
Herregud…
Mark har spetsat min Mobipack.
Ja. Han tömde min och gav dig Våndomax.
Han är på väg hit med polisen.
Hur kunde han?
Han och jag… Du och jag var…
Få det att sluta!
-Vill du ha nåt… -Få det att sluta!
…som får dig att må bättre?
Det var det första du sa till mig.
Det var bekräftelsen du behövde för din viktigaste studie.
-Och vad sa vi? -Ja!
Vad sa vi ja till?
Vad gick vi med på att få i oss varje dag?
B-6.
Det gör en inte glad, hungrig eller kåt. Det gör en medgörlig.
"Skratta, sluta skratta. Ät, sluta äta. Knulla, sluta knulla!"
Du testade inte de andra medlen. Du testade B-6.
Ja. Förlåt.
Förlåt.
Vad skulle medlet heta?
Okej, då.
Vad skulle det heta?
Lydofin.
Och det funkade.
Med det kan du bo bland mördare, men det fick ingen guldstjärna. Varför?
Det måste vara perfekt.
Målet var inte lydnad, utan fullständig lydnad utan undantag.
Det måste få er att följa en order
som går emot era djupaste värderingar och känslor.
Göra det ni minst av allt vill göra.
Göra illa den man älskar.
B-6 kan tvinga en att upprepa det man ångrar mest
eller göra illa nån mer som står en nära. Det kan tvinga en till vad som helst.
Jag litade på dig.
Du hade våra liv i dina händer!
Du fick oss att göra allt det här mot varann
och tro att vi valde, men det var du som valde.
-Du tog ifrån oss… -Vadå? Er fria vilja?
Herregud. Vad ska du med den till?
Föreställ dig det.
En värld full av människor som gör som de blir tillsagda.
Vi skulle kunna sälja fred och harmoni.
Förmågan att få folk att agera med allas bästa i åtanke.
Att inte göra som man vill, utan som man borde.
Inga fler rattfyllon. Inga män som dödar sina fruar.
Barn som lämnas på läger.
Det kvittar. B-6 höll inte måttet.
Alla ska få veta vad du gjorde mot Heather.
Då åker jag in. Det skulle förstöra allt. Allt jag har byggt upp. Jag kan åka in.
Jeff och Steve. Inte så olika, trots allt.
Precis.
Vad skrattar du åt?
Du blev frigiven för sju månader sen.
Och Lizzys ansökan om benådning väckte sympati.
Hon har varit fri i en vecka.
Hon ska gå härifrån. Idag.
Öppna huvudingången.
Jag ska se till att du aldrig kan göra så här mot nån igen.
Ge mig kniven.
Ge mig den, sa jag.
Varför det?
För att jag säger det, Steve.
B-6-dosen du fick räcker till att tämja ett lejon.
Det funkar visst.
Inte när nån har blivit tillsagd att döda det enda han älskar.
Det lärde du mig.
Jag gav Lizzy Våndomax. Fyra ampuller.
Du.
Såja. Ingen fara.
Det är ingen fara.
-Förlåt mig. -För vadå?
-Förlåt att jag ljög. -Lizzy, jag älskar dig.
Inget du gjort kan ändra på det.
Mina vänner, ursäkta att jag stör med tråkiga nyheter.
Det pågår ett rymningsförsök.
De flesta känner Jeff och Lizzy…
De flesta känner Jeff och Lizzy,
och det skär i hjärtat att meddela att de vilselett polisen
som är på väg hit nu.
Det skulle innebära slutet för programmet
och det bekväma livet vi lever, men de vägrar lyssna.
Åh, nej.
Vill nån av er tillbaka till en anstalt?
Vad kan ni göra för att förhindra det och rädda vårt ädla uppdrag…
Helvete!
…som vi ägnat våra liv åt?
Jävla skit!
Stoppa Jeff och Lizzy för er egen skull.
VARNING FÖR INTRÅNG
Helvete!
Skitfingret?
Jag visste att det var du.
Där är de!
Fort! Ta dem!
Vänta, Dave.
Jag har nyckeln till köket.
Där finns mat för ett halvår.
Schyst. Tack.
Alfa Whisky Delta lyfter norrut.
Alfa Whisky Delta stiger, 2 000 fot,
på väg österut…
Ursäkta.
Noll-nio-noll… På väg mot noll…
Alfa Whisky Delta, behöver du hjälp?
Fan ta er!
Alfa Whisky Delta, bekräfta din rutt. Vi ser att du är på väg mot nordväst.
Du tappar höjd. Hör du mig?
Glidbana. Ta höjd.
Vad fint.
Glidbana. Ta höjd.
Vad skönt med sol.
Tänk om ett medel kunde få en att förlåta sig själv.
Man skulle kunna ta det och börja om.
Man skulle aldrig ha svikit de man älskar.
Man skulle ha varit rädd om dem och ha framtiden för sig.
Det vackra livet, alla dess glädjeämnen.
All kärlek jag kan ge, allt gott jag kan göra.
Men det finns inget sånt medel.
Vi måste göra det själva.
Undertexter: Love Waurio