Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Кой е?
Реймънд. - Реймънд чий?
Рей, колко Реймъндовци познаваш?
Баща ни е починал.
Самоубил ли се е?
Не. Боже, та той беше болен.
Може ли да вляза?
Махни този пистолет. Знаеш, че мразя оръжията.
Тогава не се появявай у хората посред нощ.
Звънях, но телефонът ти е изключен.
Не съм го платил.
Искаш ли нещо за пиене?
Кафе.
Кога идвах за последно? Преди 3 г. ли беше?
Беше след операцията на Атина.
Значи са пет.
Сериозно? Мамка му.
А кой ти се обади да ти каже за стария?
То кой ли още говори с него.
Преподобният Уест, пасторът му.
Харис има пастор? Будалкаш ли ме?
Последното му желание било синовете му да го изпратят.
Погребението е утре, край Ричмънд.
Няма нужда да ходиш.
Мъртъв е, няма да разбере.
Много деликатен човек си ти.
Какво ще правиш?
Ще тръгна рано, преди изгрев, но няма да се справя сам.
Останах без книжка, Рей.
Отнеха ми я за алкохол.
Бях изпил две бири. И ме спряха за пръв път от 20 г.
Наложи се да карам дотук, за да ти кажа, но ако ме спрат, ще загазя.
Защо не те докара жена ти?
Разделени сме.
Напусна ме през декември.
Защо одеве попита дали се е самоубил?
Защо ще се самоубива?
Винаги съм мислел, че ще го направи.
Копелето вечно беше сърдито. И недоволно.
До каквото се докоснеше, съсипваше го. Очаквах един ден да се самоубие.
Докато бях дете, все това си представях.
Как налапва дулото и си пръсва мозъка.
Боже!
Наистина ли ще отидеш?
След всичко, което ти причини?
Още ли си във фабриката?
Не, уволниха ме.
Защо?
Имаше някакви разправии.
"Разправии"? Интересно.
Дали и другият ще го формулира така?
Ще му е трудно да говори. Няма зъби.
За какво се сбихте?
За нищо.
Кажи, Рей, защо?
Предупредих го да не казва "негро" и той изригна.
Сега как си изкарваш хляба?
По разни строежи. Тази седмица - два работни дни.
Още една причина да пропусна погребението.
Видях една жена да излиза оттук. Половинката?
Свириш ли тук-там?
Не, отдавна не съм свирил.
Защо? Беше добър.
Вече не свиря.
Чух те, като бях на прага.
Не. - Чух те.
Вече нямам тромпети. Продадох ги.
Продал си ги?
Много важно.
Без работа, без тромпет... Звучи взривоопасно.
Добре съм. Още съм чист - карам седма година.
Страхотно. Гордея се с теб.
Моментът за прегръдка?
Гушни това! - Гадост.
Виж, той има други съпруги.
Накарай ги да отидат.
Няма.
Помниш ли онази сръбкиня? Бранка.
Бранка. Завидна памет имаш! Беше яко парче.
Колко чекии съм си правил заради нея. Ти също.
Не, бях зает да чукам. - Глупости.
Как успяваше да свали такива мадами? - Можеше да е забавен, ако поиска.
Да ни пребива с колана, брои ли се за забавно? Ако да, той беше звезда.
Рей.
Искам да присъствам.
Не защото така е пожелал. Заради себе си.
Ще ми се да видя какво е да го заровиш.
Да изпитам чувството.
Но се боя, че ще бъда потресен.
Ела с мен.
Един момент.
Стига де. Налага ли се?
Знае ли човек.
Ключът... Взе го.
Къде сме?
Пътуваме около час и половина.
Сънувах, че съм в музей по естествена история.
Имаше един прозорец като в театъра, сещаш ли се?
Гол пещерен човек убива друг със... Майка ти ни водеше.
Не. Твоята беше.
Мама мразеше да ходи там, побивали я тръпки.
Не, не беше ли твоята?
Може би си прав. Все тая.
В музея съм, а татко... Харис е от праисторическите хора.
Да.
А аз се мъча да счупя стъклото, да го освободя.
Но поглеждам надолу и виждам, че съм гол като другите пещерни хора.
Как го тълкуваш?
Че ще е нужно доста повече от дупка в пръстта, за да си избиеш от ума стария.
Не мога да си го представя като момченце.
Баща му се е държал зверски с него. Всички повтаряме.
Не е нужно. - Но го правим. Така е устроен животът.
Ти звяр ли беше за сина си?
Извинявай.
Ало, пастор Уест?
Как сте?
Да, пътуваме натам. При вас ли идваме първо, или...
Добре.
Дайте му номера.
Това ли ще бъде? - Да.
Готин магазин. - Благодаря.
Ваш ли е?
Да бе. Да ти приличам на шефка?
Да, доста.
Като повечето момичета от Юга. Реших да бъда бунтарка.
Това е страхотно!
Какво беше това там?
Нищо.
Просто ти се лепят, а?
Като мухи - на лайно.
Обади се пастор Уест.
Откога ли са се познавали?
Обзалагам се, че татко е пукнал сам.
А този се е появил, за да не е положението съвсем отчайващо.
Такъв бива краят, когато си отрязал всички около себе си.
А сега ни викат за патетични надгробни слова.
Никакви хубави спомени ли нямаш?
Имам един-два. По-добре да нямах.
Защо?
Ало? Реймънд.
Обажда се г-н Канфийлд от погребални бюра "Памет".
Да, здравейте.
Първо бих искал да изразя искрените си съболезнования.
Благодаря.
Видях се с баща ви за кратко преди 2-3 г., когато уреждаше нещата.
Невероятно харизматичен човек. Деликатна душевност.
Моите съболезнования.
За какво уреждане става дума?
Искаше отворен ковчег.
Това означава балсамиране. Трябва да започнем веднага.
Иначе няма да сме готови до следобед.
А той настоя да бъде изложен.
Добре.
Баща ви предплати за ковчега и за надгробния камък,
направи депозит и за балсамирането, но така и не доплати сумата.
Знам, че моментът не е... - Колко?
Моля? - Това е брат ми Рей.
Говори.
Приятно ми е. Моите съболезнования.
Каква е сумата?
Всичко, плюс данъците - 475 долара. Включени са козметичните процедури.
За грим ли говорим?
Искаме да го подготвим така, че преживяването да е...
Излишни разходи. Няма нужда. Не ни трябва да го виждаме.
Извинете, не ви разбрах.
Моля ви, продължете по плана си. Ще го уредим, като дойдем.
Обади се г-н Мендес, адвокатът на баща ви, за да провери как вървят нещата.
Ще ви изпратя номера му. - Добре, много ви благодаря.
До скоро.
Адвокат на Харис?
Петстотин долара? Ти имаш ли ги?
Не, но веднъж го погребваме.
Не мога да си го позволя. - Аз ще платя!
Така съгласен ли си?
Боже.
Дай го на говорител.
Макс Мендес.
Г-н Мендес, казвам се Реймънд.
Син съм на Бен Харис.
Много съжалявам за баща ви. - Благодаря.
Беше пример за подражание. А и много очарователен човек.
Ще липсва на мнозина, убеден съм.
Искали сте да говорим?
Да. За съжаление, чака ме друг клиент.
Можете ли да дойдете по-късно, да обсъдим някои неща?
Брат ви Рей с вас ли е?
Да.
Добре. В 11 ч.? - Добре.
Ще ви изпратя адреса. Както казваше баща ви, а биенто.
"А биенто" ли?
Помниш ли, натика ни в курс по френски, но размисли и ни отписа.
Беше много готино.
Благодаря.
Извинете.
Търся г-н Канфийлд.
Здравейте, аз съм.
Г-н Реймънд Харис?
Да. - Приятно ми е.
Това е Рей. - Здравейте.
Роуз, провери кога ще е готов г-н Харис.
Моите искрени съболезнования.
Добре ли пътувахте?
Да, благодаря.
А къде живеете?
На няколкостотин километра.
Вие приличате на баща си.
Г-н Харис ще е готов след няколко минути. Феликс ще ви потърси.
Чудесно, а дотогава искам да ви покажа ковчега, който баща ви си избра.
Последвайте ме насам, моля.
Благодаря.
Ако не възразявате, почакайте тук, сега ще дойда.
Сериозно?
Най-стиснатият човек на света.
Мисля, че не опираше до пари.
Предложих му отстъпка за други ковчези, но настоя на този.
Каза, че в това да е евреин, най-много му харесва простотата на ковчега.
Това ме навежда на въпроса.
Знам, че беше близък с пастор Уест, но може би ще искате да присъства и равин?
Няма нужда. - Татко не беше евреин.
Прие вярата за 30 минути и пак беше нещастен.
Без равин, благодаря.
Г-н Харис е готов.
Моите съболезнования.
Поработих по него.
Беше доста изпит.
Добре, благодаря.
Как е умрял?
За това ще трябва да попитате лекаря му.
Мисля, че в смъртния акт е отбелязана сърдечна недостатъчност
и рак на белия дроб.
Желанието на баща ви бе да бъде погребан гол в ковчега.
Предлагам за опелото да бъде с риза, ако вие подсигурите.
Много хора ли очаквате?
Не бих казал.
Ще ви оставя насаме с него.
Откога не си го виждал?
От някоя от сватбите ти.
Той беше само на сватбата ми с Марша.
Да. Нарече зет ти бавноразвиващ се и тъстът ти щеше да му налети.
Цялото тържество беше идиотско.
Не беше така, не преиначавай нещата.
Такъв дребен ли беше? И що за тъпотия да те погребват гол?
Винаги е бил ексхибиционист.
И сега му е по-голям от нашите.
Беше вълнуващо да го видя да лежи там.
Вече го няма. Усещам факта.
И се чувствам добре. Затварям страницата.
Хубаво е да простиш.
Заповядайте, влизайте.
Радвам се да свържа имената с хората.
Благодаря за тази среща. - Разбира се, сядайте.
Кафе? Вода?
Не, благодаря.
Много е странно. Толкова пъти съм го чувал да казва "синовете ми, децата, момчетата".
Откога се познавате с баща ни?
От седем години.
Представлявах клиент, който го съдеше за клевета.
Спечелихме делото.
Бях впечатлил силно баща ви и ме нае, за да осъди град Бон Еър.
За какво? - За коледните венци на кметството.
Били в нарушение на разделението на държава и църква.
Как е успявал да ви плаща?
Работех му про боно.
Той беше блестящ събеседник, неудържим в дебатите.
Не бих казал изтънчен, но пък неуморим.
Бих му плащал само за да го слушам как опява за света.
Завещанието на баща ви.
Иска всичките му средства, възлизащи на около 5200 долара в сметка,
да бъдат разделени между синовете, дошли на погребението.
Знам, че не са много, но ще покрият разходите по погребението,
може би и за пътя.
Или може да организирате почерпка за дошлите да го изпратят.
Вие решавате.
Баща ви ви оставя и някои вещи в дома си.
Това е адресът му.
Г-жа Делгадо ще бъде там през целия ден.
Г-жа Делгадо ли? - Да.
И последно. Желанието на баща ви е вие да изкопаете гроба му.
Какво?
Синовете му да изкопаят гроба му сами, без помощта на съоръжения.
Може да използвате лопати.
Пак вие трябва да положите ковчега долу и да зариете гроба с пръстта.
Какъв задник! - Недей.
Не, не. Това разрешено ли е?
Гробището удовлетворява всяка вяра.
Той заяви, че корените му на тонганец го налагат.
Нашите корени в Тонга.
Ето го разрешението.
Там се представете на погребалния агент, за да може да копаете.
Носете валидна шофьорска книжка.
Здравейте. Ние сме синовете на Харис.
Моите съболезнования. - Благодаря.
Какво е това?
Кое? - Което направихте.
Нищо.
Не беше нищо. Защо го правите?
Просто глупав навик.
Успокоява ли ви?
Тук сте на сигурно място.
Стаята на баща ви е горе, последната.
В момента готвя.
Лусия. - Аз съм Реймънд.
Реймънд и Рей.
Тук си в безопасност.
Какво е това?
Олтар, посветен на самия него.
Виж това.
Кои са пък тези?
Не знам.
Гладни ли сте?
Не. Благодаря, няма нужда.
Няма нужда, благодаря.
Ще ви донеса кутиите.
Виж. Майките. Прекрасно.
Преди да им изпие кръвчицата.
Мамка му.
Все едно е Коледа.
Само дето не сме деца.
Не сме ли?
Двама възрастни мъже, неуспели в живота.
Не говори така. - Истина е.
Дразниш ме.
Кротко, жребецо. - Копеле.
Животът ми не е провал! - Най-сетне да се разгневиш.
Благодаря.
Изглежда апетитно.
Много е вкусно.
Знам.
Откога работиш тук?
Тук живея.
Подредбата ми харесва.
Нестандартно и все пак доста практично.
Благодаря.
Харис наемател ли беше?
Не. С бившия ми имахме автомивка.
Харис дойде да си купи цигари.
Беше по-стар, но беше мил и изслушваше.
Бяхме любовници, останахме приятели.
Миналата година се разболя и се премести тук.
Постоянно гледаше снимката ви на езерото.
Подканях го да ви се обади, за да дойдете да го видите.
Отказваше.
Каза, че момчетата и мъжете не са едно и също.
Твой ли е?
Да.
Взе ми го след един от бурните ни скандали през лятото на 12. клас.
Каза, че го е заложил.
Прерових всички заложни къщи в Щатите.
Винаги се е държал свински с мен, но това беше началото на края.
За какво се скарахте?
Изобщо не знам.
Преди няколко седмици го почисти и оправи.
Не знаех, че ме смяташ за провал. - Нямах това предвид.
Не съм успял в живота.
Така се говори за неуспелите. - Не.
Харесвам нещата по моя си начин. Стабилни.
Може би това ме прави скучен, ленив.
Знам, че това ми струваше брака.
Олив каза, че климатикът ме вълнува повече от нея.
Когато ме видя да гладя идеално риза,
Марша се разплака, решила, че съм гей.
Обичам да е тихо, спокойно.
Ако това е да не ти се получи животът, хубаво. Добре съм и спя като младенец.
Произхождаме от хаоса.
БЕНДЖАМИН РИЙД ХАРИС ТРЕТИ ЗАВИНАГИ В СЪРЦАТА НИ
Дано да сте доволни.
Да, благодаря. Изглежда добре.
След около час и половина ще трябва да тръгнем към гробищата,
за да се състои погребението по залез, както поиска.
Ще има време за изкопаването.
Г-н Мендес говори ли с вас за желанието на баща ви по този въпрос?
Да.
Ще имаме време.
Чудничко.
Извинете.
Бони. Майкъл.
Кой е Майкъл?
За опечалените е неудобно да пристигнат първи в празно помещение.
Да са насаме с покойника.
Понякога поставяме двама души да седят там.
Безплатно е за семейството.
Щом помещението започне да се пълни, хората ни се оттеглят.
Страхотно.
Елате в кабинета ми да подпишете едни документи.
Ще ми трябва шофьорска книжка.
Въздръж се да опънеш служителката точно на погребението на баща ни.
Ще се постарая.
Татко, леден си.
Благодаря ви, достатъчно. Можете да си вървите. Къш.
За съжаление, не мога да остана.
Нищо. Много благодаря, че дойде.
Приятно ми е да съм тук.
Не прозвуча добре, а?
Каква хубава усмивка имаш. Открита. Честна.
Женен ли си? Имаш ли деца?
Разделени сме. А преди това имам два развода.
Колко деца?
Имам син.
Той е в армията.
Не искаш да говориш за него?
Не, няма проблем.
Докога сте в града? Ако ви трябва място за преспиване, стаята му е свободна.
Благодаря.
Не мога да спя там.
Защо?
Изнесоха болничното легло, а останалото е за Армията на спасението и боклука.
Той ли пожела така? - Да.
Остави на всекиго по нещо и край. Останалото да се маха.
Но ако искате нещо, каквото и да е -
ваши снимки или на майките ви, аз нямам нищо против.
Здрасти!
Довиждане.
Добре.
Познавам ли те?
Едва ли.
Сигурен ли си? - Да.
Тогава защо ме гледаш така, като минавам?
Как?
Мислиш, че ми харесва ли? - Не.
Опитвам се да разбера какво си намислил.
Заприлича ми на един човек.
Решил си, че това ще ме поласкае, така ли?
Извинявай, че те зяпах отвън. Беше гадно.
Да, гадно и противно.
Ще се постарая да спра да се държа идиотски.
Добре.
Аз съм Рей. Това е баща ми Харис.
Кийра.
Бях негова сестра в "Сейнт Ан".
Съболезнования.
Винаги ли ходиш на погребенията?
Не. Той ме помоли.
Каза, че ще е спокоен, ако дойда. Правя го с желание.
Нещо у баща ти ме омагьоса.
Много стара душа е. Обсебена.
Какъв беше като баща?
Най-ужасният.
Не бих си и помислила.
Но към края никой не дойде, само приятелката му Лусия.
Явно това е обяснението.
Погребение ли ще е? - Да.
Сами ще изкопаем гроба. Аз и брат ми. Според последната му воля.
Защо би искал това от вас?
И аз гадая, както и ти.
И накъде биеш? - Че иска да ни побърка.
Да упражнява колкото се може по-дълго властта си над нас.
Можете да откажете.
Да. Не го направихме.
Значи е успял.
Беше готов да умре. Дори болкоуспокоителните отказа.
Искаше да си иде с неразмътен разум.
Според мен музиката до голяма степен го облекчаваше.
Слагаше слушалките, включваше ги в телефона и затваряше очи.
Така бягаше от болката.
Попитах го: "Каква е музиката?".
Отговори ми: "Това е тайна".
Но нощем, като отивах да го нагледам,
разбирах, че слуша една и съща песен, върти я пак и пак.
Заспиваше, докато я слуша.
Коя песен?
Не знам. Някакъв инструментал. Нещо като блус.
Трябва да тръгвам.
После ще бъдеш ли на гробището?
Не. Нямах такива намерения.
Добре.
Мисля, че не мога. - Естествено.
Беше ми приятно.
Обади се на онзи Мендес, адвоката.
Искам да видя личните вещи на татко, оставените в болницата.
Защо? - Просто искам мобилния му.
Няма да може да го ползваш.
Няма нищо. Просто му се обади.
Благодаря.
Мамка му.
Г-н Мендес, Реймънд се обажда.
Знаете ли какво е станало с личните вещи на баща ни в болницата?
Ще опитаме. Благодаря ви.
Какво каза? - Няма представа.
И да попитаме Лусия, ще е на гробището.
Добре, взе ли номера й? - Какво?
Обади му се за номера й.
Какво те прихваща? - Хайде!
Гласова поща. - Мамка му.
Гадно копеле! Мислиш, че ще ми се присмиваш от отвъдното, а?
Какво разбираш от музика!
Трябваха ти 80 г., за да разбереш, че облекчава болката, а?
Тъпо животно.
Не се ебавай с мен, Харис. Ще съжаляваш.
Обади ми се.
Боже.
Представи си майките ни тук.
По-добре не. - Защо?
Ще се разстроят. - Не и моята.
Когато го разкара, се отърси от него завинаги, все едно смени кожата.
Какви неща му се разминаха! Представяш ли си?
Жена му и любовницата му станаха приятелки до живот.
Като Клуб на малтретираните съпруги.
Той беше обикновен мъж, Рей.
Знам, че понякога ставаше истинска свиня, не се владееше,
но и той е преживявал гадории.
Това не го оправдава. Човек е отговорен за живота си.
Неговият живот е негова отговорност. - Както ние сме отговорни за своя.
Боже. Защо не го обвиниш?
Каква полза сега? - Признай фактите.
Признавам ги. Стига. - Той изчука жена ти.
Мерси, че ми припомни. - Забрави ли?
Майната ти. Спри!
Ще стигна пеша и сам ще изкопая дупката.
Помияр.
Рей, не мога да понеса гнева ти. Той ще ме премаже.
Добър ден.
Служител съм на "Сидърдейл".
Моите съболезнования. - Благодаря.
Изчистих тревата, за да отбележа гроба.
Добре, благодаря.
Плоската ще ви свърши работа по-късно.
А търнокопът е за корава или камениста почва.
Колко да е дълбок?
Метър и осемдесет.
Добре.
Наоколо съм, ако потрябвам.
Благодаря.
Защо няма дати?
БЕНДЖАМИН РИЙД ХАРИС ТРЕТИ
Така пожела. - Обясни ли защо?
Не.
Да се залавяме.
Господа. Пастор Уест.
Най-сетне да се запознаем.
Макар и по лош повод.
Моите съболезнования.
Благодаря.
Г-н Канфийлд. - Пастор Уест.
Харис често говореше за вас и винаги с пламенни думи.
Изнурителен труд.
Нещо смешно ли казах?
"С пламенни думи". "Изнурителен труд".
Къде ги копаете тези простотии?
Говоря "простотии"? - В божествената школа ли ви учат така?
Да говорите като пророк. - Извинете нещастния ми брат.
Няма нищо. Денят е тежък за всички.
Но се питам защо му е пастор. Доколкото знам, беше евреин.
Преди това - будист. И мюсюлманин.
Беше вечно търсеща натура.
Обряза се на 50 г. - Достатъчно.
Не знаех. Сигурно е било болезнено.
А защо няма дати?
Не беше сигурен за рождената си дата. А не искаше да пише грешно. Затова - без.
Много важно, ако е грешна дата.
За умиращия малко неща са важни. Това му беше важно.
Нека е максимално светско, става ли, пасторе?
Аз съм християнски пастор.
Онова там са те, мило.
Нека помогна.
Благодаря, преподобни.
Много ви благодаря.
Г-н Канфийлд.
Г-жо Делгадо.
Здравейте! Това е синът ми Саймън.
Това са Реймънд и Рей, братята ти.
Приятно ми е.
Здравей.
Здрасти.
Натам.
Благодаря.
Може ли да те попитам нещо? - Да.
Знаеш ли къде са нещата на татко от болницата?
У дома. Какво ти трябва?
Мобилният му.
Остави го на Саймън.
Саймън, я ела.
Покажи телефона на брат си.
Има ли музика на него? - Днес го върнах към фабричните настройки.
Техничарче е.
И няма нищо от музиката на Харис? - Няма.
Презаписа ли я накъде?
Не, защо?
Благодаря.
Пастор с уиски.
Не ме съди. Нищо човешко не ми е чуждо.
Това ли ви събра с Харис?
Харис беше спрял пиенето, преди да се запознаем.
Каза, че трезвеността го възкресила. Стана баща почти на 70 г.
Животът не знае спирка.
Не, това не е от "божественото училище".
Имаш ли семейство? - Не. Щях да съм в небрано лозе с дете.
Особено с момче. - С момиче по-лесно ли е?
Аз имах момиче. Скъси ми живота с години.
Какво за момчетата?
Стига, преподобни.
Но аз искам да те попитам нещо.
Мислиш ли, че Харис е вярвал в Бог?
Все ми е едно. - Я стига, будалкаш ме.
Важното е, че всички ние принадлежим на нещо по-висше от нас.
Безкрайно.
Баща ти беше наясно.
Не. Това е мисъл на смирен човек.
А у баща ми нямаше и намек за смирение.
Може да е поумнял, усещайки края.
Да, може би накрая е по-лесно.
Тогава ербапите се осират от страх.
Не, той изобщо не се боеше.
Тъгуваше, че приключението свършва.
Така го наричаше "прекрасно приключение".
Говори ми, Рей.
За какво?
Какъв е смисълът?
Всичко приключва след два часа.
Сигурен ли си?
Да.
Ще те сменя.
Онова момче ме дразни.
Тук няма покритие. Логично.
Какво работиш?
В Службата за вода и електричество в Синсинати. Не е вълнуващо.
Не ти ли харесва?
Намери си друга работа.
Не знам.
Може да имаш стабилност и с вълнуваща работа.
Рискът те кара да се чувстваш жив.
Понякога е добре и да си малко немарлив.
Така ли? - Да.
Много си забавен.
Четири дена седмично карам такси, три нощи съм барманка.
Шофирането е по-лесно, но барът носи повече пари.
И на двете места постоянно общувам с всякакви хора.
Слънцезащита. Слънцето е тих убиец.
Не спирай.
Саймън, не прави това тук!
На кого му пука?
Абсурд.
Престани!
Аз съм на ред.
Не мисля, че е възможно. Трябва ми законово...
Рождено право му е.
Няма проблем.
Вземи.
Г-н Уест?
Пастор Уест. - Извинете, закъсняхме.
Единият полет закъсня. - Навреме сте. Леон?
Леон. - Леон, Винсънт.
Това са Реймънд, Рей, онова е Саймън.
Съболезнования. - Много съжаляваме.
Благодаря.
Харис и майка ни са били уредници в обществен център
в Талахаси през 90-те г.
Саймън.
Запознай се с братята си.
Запознахме се. - Има още.
Извикай ме, като дойдат всички.
И те трябва да копаят.
Погледни Рей. Целият е... Как е изразът?
Напрегнат е. Като опната струна, а? И двамата сте такива.
Старият се гавреше с нас.
Кръсти ни еднакво.
Майките ни ни викаха Реймънд и Рей да ни различават.
Но той викаше на мен Рей, на него - Реймънд и ставаше ад.
Поощряваха Рей за мои заслуги, мен наказваха за белите му.
Или отиваше на негов мач, не на мой.
Бях добър спортист, Рей го нямаше никакъв.
Беше гениален с уроците, пълен отличник, но за спорта - инвалид.
Баща ни се караше със съдиите или с други бащи.
Побъркваше майките ни. Това го веселеше.
Да се въртим наоколо като пумпали.
Рей го прие най-зле.
Алкохолик е, възстановява се. Беше съсипан.
Аз се опитах да му помогна.
Не ме допусна до себе си.
Срамуваше се от състоянието си. Изчезна.
Намери жена, тя му помогна да си стъпи на краката.
После тя умря.
Гадост.
Накарах го да дойде с мен.
Тук е епицентърът на всичко, което мрази.
Благодаря, че дойде.
Не исках да изпусна... - Да, не е за изпускане.
Кои са тези хора?
И те са синове на Харис.
Да. Дори детето.
Хлапето ли? - Да. На Лусия е.
Брей този Харис!
Общо колко са братята? - Не знам.
Днес се запознах с тях.
Като изключим Реймънд.
Близки ли сте?
Полубратя.
Като малки не се деляхме никога.
В гимназията всеки хвана своя път.
Когато заедно сте били мачкани и хулени, както правеше с нас Харис,
да продължавате да сте заедно, навява лоши спомени.
Но поддържахме връзка през годините.
Той това го може.
Аз съм от колебливите. Но никога не съм съжалявал.
Често се питам, ако се запознаем сега, ще се сближим ли.
Той си пада по тези неща. По ритуалите.
Те носят успокоение.
Да. Като "Моите съболезнования". Днес го чух десетки пъти.
Вече звучи като "Приятен ден". Или като "Подай ми солта".
Жена ми имаше агресивен рак.
Оставих изцяло на техните да решават за погребението.
Не можех да се справя.
Те бяха организирали и нагласили всичко.
Беше великолепно. Тържественост вместо тъга.
Дано им е олекнало. На мен ми се разказа играта.
Забавлявам те с разкази за други погребения.
Любезнича. - Нямам нужда да ме забавляват.
Мамо! Виж тези мъже! Акробати са.
Хайде! Още!
Достатъчно, младежо. Ела да ни гледаш някой път.
Моля ви! - Саймън!
Какво лошо има да покажат нещичко?
Нали, преподобни? В памет на покойния татко.
Мисля, че няма лошо. Ако никой не възразява.
Добре. - Благодаря, братко.
Започваме. Готови?
Готови.
Браво!
Така. Готово.
Ето това е.
Браво, браво!
Слизам.
На пейките. Скок.
Саймън, ела тук.
Ръцете горе. Стъпи тук.
Добре ли си? Стъпка. - Много добре. Така.
Добре. Полека.
Стъпи на раменете му.
Стилно и усмихнато.
Браво. Жестоко!
Чудесно. - Слизам.
Три, две, едно. Давай.
Браво! - Майстор е.
Миличкият ми!
Да поговорим с тях, да ги опознаем?
А нататък какво? Честитки за рождените дни, за Коледа?
Нямам нужда от нови хора.
Да, понеже имаш купища приятели и любими хора около себе си.
Атина почина. Другото си е мой избор.
Имате ли нещо за пиене?
Да. Но са топли. - Става.
Благодаря.
Кога тръгвате към дома? - Довечера, с автобуса.
Утре имаме представление в Шарлът.
Често ли се виждахте със стария? - Не се познаваме.
Но е искал да дойдем.
Колко време са били с майка ви? - Кратко. Седмица-две.
С Винсънт сме разнояйчни близнаци. Пастрокът ни е истинският ни баща.
Ще иска да чуе цялата история.
Ще се развесели.
Нищо лично.
Вие сте били близки с него.
Благодаря. - Наздраве.
Искам да снимам всички заедно.
Моля те, иди там.
Рей, и ти. Ти също, моля те. Кийра, г-н Канфийлд.
Елате. Хайде, Рей.
И вие, близнаците.
Гробищарю? Господине?
Присъединете се. И вие. Идеално.
Усмихнете се. Сместете се.
Идеално. Още една.
Последна. Добре.
Много ви благодаря.
Благодаря, че изтърпя. - Няма проблем.
Да, можеш да го разказваш на внуците.
Имаш ли деца?
Не, не. Никога не съм искала.
На хората им е странно да срещнат зряла жена, която няма и не иска деца.
Сякаш е нещастна грешка на природата.
Няма една рецепта за живеене.
Пишеше го на някакво късметче.
Лек е. Той вътре ли е?
Баща ви отслабна. Беше 56 кг.
Имах куче, което тежеше повече. Реймънд, помниш ли Уилсън?
Мъртвият ми баща тежи по-малко от куче.
Млъкни, или ще те убия.
Момче, свърши си работата.
Пастор Уест, искам синът ми да види баща си за последно.
Не е препоръчително.
Г-це Делгадо, имаше време за прощаване.
Синът ми беше на училище и не можа да дойде тогава.
Има право.
Г-н Харис беше натоварен в кола в тази кутия от чам
гол, непокрит с нищо.
От три часа е на жегата.
И беше докаран дотук, вероятно е претърпял удари по пътя.
Отразило се е на тялото.
Нали е балсамиран!
Въпреки това не препоръчвам. Дори съм против.
Аз ще погледна да преценя може ли.
Съжалявам, но не сте му роднина.
Бихте ли го направили за брат си?
Защо? - Реймънд?
Саймън, искаш ли да видиш трупа?
Става. - Не иска.
Първо ние.
Г-н Канфийлд.
Добре. Джонас.
Боже.
По очи е.
Защо е по очи?
Така пожела. Както и да не ви казваме. Затова се надявах да не отваряте ковчега.
Беше категоричен по въпроса.
Какво означава това, пастор Уест?
Не знам.
Идиотски начин да разчисти сметки с Вселената.
Последен напън за фалшиво изкупление.
Харис, ясен си ни. - Рей, млъкни!
Лусия, ти знаеше ли за това? - Не! Глупаво е.
Да го обърнем. - Не може!
Мъртъв е. Обърнете го.
Лусия. Нека момчето погледне. После ще продължим.
Не го виждам изобщо.
Добре.
Не. Не.
Не му е удобно.
Достатъчно.
Жалка картинка.
В известен смисъл е логично. Така живя - с лице надолу, като пропаднал тип.
Не го черни така. - Смотаняк.
Скапваше всичко, до което се докосне. - О, млъкни!
Стига. Реймънд, ти го мразеше!
Заслужава да го мразим. Кажи си го. - Млъкни!
Какво ти пречи? Майната му! - Млъкни, Рей. Стига.
Съсипа ти живота, Реймънд. - Рей, недей.
Момчето, което мислеше за син, е негов син.
Как се чувстваш? - Престанете.
Стига, Реймънд. - Спрете.
Реймънд. Пусни го.
Отче наш, Който си на небесата,
да се свети Твоето име, да дойде Твоето Царство,
да бъде Твоята воля, както на небето, тъй и на земята;
насъщния ни хляб дай ни днес, и прости нам дълговете ни,
както и ние прощаваме на нашите длъжници.
И не въведи нас в изкушение, но избави ни от лукавия.
Амин.
Харис ме помоли да насърча всеки, който иска да каже нещо.
И да не ви притискам.
Рей?
Не.
Лусия? - Не.
Реймънд?
Реймънд.
Спри. - Реймънд! Спокойно, ще го настигна.
Реймънд, хайде ела.
Какво правиш?
Реймънд! Чакай, спри!
Реймънд, да поговорим!
Реймънд. - Не!
Недей. Престани, не.
Трябва да съобщим, Уест. На полицията.
Не. Ще ни разследват.
Нека сме практични. Резултатът е същият.
Рей.
Прости се.
Няма да съжаляваш.
Мамка му. Сега какво?
Почивай в мир, Харис.
Сложи кръст на страховете, надеждите, гнева, съжаленията.
Вземи само тишината.
Небето, вятъра, изгрева след дъжд.
Другото забрави.
Спи, Харис.
Почини си от себе си.
Всичко хубаво.
Баща ви остави писмо, което да ви дам сега.
Съжалявам, обърках ги.
Благодаря.
Тези неща отиват в бараката - за благотворителност.
Другото отива на боклука.
После ще ти оправя леглото и ще спиш царски.
Здрасти.
За мен бира.
Добре. За вас какво да бъде?
Кафе, чисто, и черешов пай. Стоплете го.
И топка сладолед? - Да!
А за десерт?
Не пиеш ли?
Не, аз съм алкохолик. Но стига сме говорили за мен.
Бях пристрастен към хероин три години. Беше ад.
Брат ми казваше, че за да остане чист, трябва да намира нови удоволствия.
Наркотиците бяха удоволствие.
Да, така е.
Когато организмът ти усети дрогата,
чувството е несравнимо.
Познат ти е звукът от тебешир по дъска, нали?
Хероинът спира този звук.
Всички болки в тялото и всички ужасяващи мисли в ума изчезват.
Удоволствието е в това да притъпиш всички тези усещания.
Сега удоволствието е по-слабо.
Намирам го в храната. В секса, и не е зле. И в хумора.
Обичайните неща, които носят удоволствие на хората.
Музиката.
Когато от нея не ме боли.
Нищо не ми носи повече щастие от слушането на джаз. Той е дрога.
Да слушаш, а не да го свириш? Много добре свиреше.
Като за бяло момче. - Не си момче.
Разбираш ли от джаз?
Не. Но го харесвам.
Баща ми казваше,
че джазът е музика на черните, рекламирана от евреите, за да носи пари.
Това са думи на Харис? - Има много попадения.
"Работата не е за наслада."
"Ако имаше талант, щеше да е изписано на тъпата ти бяла мутра."
Чаровник.
Нещата, които говореше, са като тежест в гърдите ми.
Когато свиря, я усещам между фразите.
Притиска дробовете ми и не мога да дишам.
Цял живот се опитвам да не рухна под тази тежест.
Свиренето на гробището
не е като да съм на участие с група музиканти,
когато чудовището на страха подава главата си.
Страх от какво?
Че ще свиря левашки.
Благодаря.
Благодаря. Да.
Имаш ли снимка на жена си?
Да.
Била е красавица.
Наяж се и отиваме да се надрусаш.
Готов съм с кашоните за навеса. Къде е боклукът?
Първо ще вечеряме.
Предпочитам да свърша работата.
Това днес беше откачено.
Не бъди грубиян.
Благодаря.
Ти обичаше ли го?
Той беше 67-годишен коцкар.
Аз - насред ужасен брак, тъжна.
Той ми обръщаше внимание и ме разсмиваше.
За теб е бил лош баща, беше добър баща на Саймън.
Бил е лош любовник на майките ви, но беше добър с мен.
Обичаше жените, но не ги разбираше.
Беше расист, който харесва всички.
Сядал е на маса 10 000 пъти,
лягал е да спи 10 000 нощи, имал е своите сънища и кошмари.
Работил е на сто места. Накрая нямаше пари.
Искаше да разбере света, живота, всичко.
Не можа. Кой ли успява?
Беше прашинка.
Какво означава това?
Напред.
Истинската е по-добра.
Мисля да повървя.
Накъде?
Не знам, просто да вървя.
Искаш ли компания? - Няма нужда.
Ориентираш ли се тук?
Ще се оправя.
Какво става?
Нищо.
Беше тежък ден. Труп съм.
Труп ли? - Да.
Не се дръж идиотски.
Какво стана?
Обидих ли те с нещо? Обясни ми и се махам.
Няма нищо общо с теб. - Какво?
Не съм милосърден проект, сестро Кийра.
Колко съм тъпа.
Хората веднага ти показват какви са.
Първото ми впечатление беше вярно. Ти си боклук.
Права си.
По дяволите.
Мамка му.
Почакай.
Мамка му.
Чакай малко.
Може ли да поговорим?
Кийра, дай ми само две секунди.
Свали стъклото за малко.
Не, чакай.
Моля те, само две секунди.
Виж, аз... Мамка му.
Всичко наред ли е? - Да.
Сигурна ли сте? - Няма проблем, благодаря.
Познавате ли го?
Да.
Готин е.
Мамка ти.
Реймънд, съжалявам, че ти причиних толкова болка.
Самият аз страдах много, но казват, че това не е оправдание.
Беше изтощително да съм баща, дори и лош баща.
Намери начин да ми простиш.
Още нещо. Брат ти Рей не е мой син.
Майка му вече била бременна, когато се събрахме, но не го знаех.
Приехме положението, защото я обичах. Или така си мислех.
Така че, бих казал, че той дори не ти е брат.
Постъпи с тази информация, както прецениш. Доверявам ти се.
Твой баща, Бенджамин Рийд Харис Трети.
Рей, ти си златно момче. Не знаех какво да те правя.
Искрено твой, Бенджамин Рийд Харис Трети.
Тя ме покани да остана няколко дена. Ще остана.
Ти вземи колата.
Сигурен ли си? Мога да пътувам с автобуса.
Да. Ще я взема от вас през уикенда.
Вие с Лусия...
Какво?
Какво "какво"?
Стига тъпотии, Рей.
Майко мила!
Брато, правил си секс с негова жена! - Трябва ли да изтъкваш всичко?
Нещата се разбират и без думи. - Но това не е забавно, нали?
Сега неговият син може да бъде твой! - За бога! Мамка му.
Виж...
Благодаря, че ме накара да дойда.
Моментът за прегръдка?
Гушни това!
Изобщо не сме го познавали.
Ще говорим през уикенда.
Добре.
Превод на субтитрите Анна Делчева