Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FÖRSTA MÖTET
-Tja! -Hej.
Vilken tid det tog.
Hur länge har du väntat ensam här ute på gatan?
Jag ville inte gå in utan dig. Jag känner ju ingen!
NETFLIX PRESENTERAR
Jag är normal och kul. Vi går ju på high school.
-Jag vet! -Vi ska göra sånt här.
Vara med om vilda äventyr.
Och hemmafester. Du måste omfamna dem.
-Förstår du vad jag menar? -Ja.
Vi har kul.
-Inte jag. -Jo.
-Vi ska sjunga karaoke. -Nej.
Jo, det ska vi
Anmäl oss.
Då tänker jag välja en hemsk, smetig låt.
-Som inte passar som duett. -Jo då.
-Det blir en katastrofal… Ursäkta. -Ingen fara.
Jag kan hjälpa dig att välja.
-Vadå? -Er låt.
Fast jag brukar bara hjälpa folk som är utklädda.
Du misstar dig. Jag är utklädd.
Jaha. Om jag kisar och lägger huvudet på sned?
-Vänta. En sekund bara. -Jag väntar.
-Redo? -Ja.
Partydjur.
Va?!
Bra, va?
-Det är en rätt medioker kostym. -Medioker?
Jag tvingades hit mot min vilja.
Och ursäkta, men du ska inte säga nåt, mr Ferris Bueller i vit T-shirt.
-Ingen jättekrävande kostym. -Det här är ikoniskt. Ren filmmagi.
Och du och din antiparty-inställning behöver nog lite Ferris.
Är du alltid lika självsäker eller är det Ferris som talar?
Alltid lika självsäker. Det kan jag svara på.
-Kompis, nu kör vi. -Vad händer nu?
-Vänta här bara. -Okej.
-Vem är det där? -Aidan.
Vilken Aidan?
Okej.
-Vi träffades nyss. -Han flyttade hit efter att du drog.
Vi träffades nyss och vi presenterade oss inte.
-Det är Aidan i alla fall. -Bra att veta.
Ser bra ut.
-Du ser, det är kul. -Det är intensivt.
Tack för att du följer mig hem.
Ingen Halloween utan godis.
-Eller hur? Kom igen! -Vänta.
Men är det inte fusk om vi köper det?
Som att kalla en partyhatt för utklädnad?
Är det självaste borgmästaren av Halloween?
-Ja, jag blev framröstad. -Innan jag flyttade tillbaka i så fall.
-Så du har bott här? -Ja, det är så jag känner Stella.
Jag flyttade i ettan. Sen dess har jag gått i sex skolor i tre delstater.
Ja.
Det är därför jag inte är särskilt social. Jag försöker komma in på en bra skola.
Därför har vi aldrig setts. Du är en nörd.
Ja.
Vilken miss.
Så jag är med i ett band.
Herregud, klart att du är. Det är fullständigt logiskt.
Du får det att låta som nåt dåligt.
Nej, det är säkert bra. Vilket är så irriterande, för det borde vara dåligt.
Varför är det irriterande?
För du är säkert en sån där person som är bra på allt.
Vi andra går bara runt och överanalyserar. Och du är karaokekungen.
Du kommer säkert bli en känd musiker.
Det blir faktiskt läkarlinjen för mig.
Ja, båda mina föräldrar är läkare. De vill att jag ska gå i deras fotspår.
Vill du inte det?
Min dröm är faktiskt att ansöka till Berklee.
En grym musikhögskola. Men de gillar inte det.
Få dem att ändra sig.
Kom.
Där!
Så du kommer in på den perfekta skolan. Vad händer sen?
Sen blir jag advokat.
Jag ska kämpa för de svaga. Jag och mamma har alltid pratat om det.
Som nästa RBG.
-Du verkar ha hela din framtid utstakad. -Jag vet inte.
Flyttar man så mycket vill man ha stabilitet.
Mina föräldrar träffades i high school, men det funkade inte.
Sen skilsmässan har mamma dragit med mig överallt.
Och vid varje stopp blir hon kär i nån ny kille.
Just nu heter den killen Steve.
-Vi gillar inte Steve. -Han är okej.
Men nej, hon ska ha kredd för att hon aldrig ger upp.
Hon är bara…
Hon låter som en hopplös romantiker.
Kanske det.
Jag vill bara inte…
…göra samma misstag som hon.
Ja.
Ett!
Två!
Tre!
Förlåt.
-Det kommer regn. -Ja.
Och vi är fortfarande typ sex kvarter från mitt hus.
-Ja. -Ja.
Okej.
-Då går vi. -Ja.
Här bor jag.
Jag är glad att ha sett dig leva upp till ditt rykte som partydjur.
Jag vill inte ha en pojkvän.
-Ja. -Nej, förlåt. Du frågade inte ens…
Jag är rädd att om vi kysser varann, så kommer vi vilja göra om det.
Det leder bara till att vi sårar varann efter examen.
Förlåt.
Varför måste vi såra varann?
Det här, high school, det är prologen som sätter tonen för resten av våra liv.
Ta inte illa upp, men jag tänker inte ta med mig prologen.
Okej, du tycker att jag är knäpp. Men…
Okej, vi kan kyssas. Det är okej.
Jag ville bara att du skulle veta vad som gällde, för liksom…
-Jag ville bara säga det. -Okej.
-Du behöver en ny plan. -Den står fast.
Den inkluderar inte mig, så jag vill göra ett tillägg.
-Jag tillåter det. -Okej. Vad sägs om en till kyss?
Om den kyssen leder till nåt mer så kan vi ha det bästa året nånsin.
Och sen gör vi bara slut.
-Som en göra slut-pakt? -Jag föreslår en göra slut-pakt.
Vad händer om tio månader när det är över?
Då tar jag med dig på en episk dejt.
Och sen går vi skilda vägar, för att avsluta den här…
-Prologen. -Prologen. Just precis.
Överens?
Överens.
-Hej. -Hej.
Jag vill ta med dig på en dejt, för att se ett band som du bara kommer att älska.
Jaså?
-Du dansade. -Jag hörde musik, jag kan ha rört mig.
Möjligen att jag gjorde så här.
-Ja, det började så. -Ett lätt gungande.
-Det var också nåt sånt här. -Jag hade inte armarna uppe!
Ja!
Seniorernas simtävling ut till Rusty börjar nu!
Ja!
AVSKEDET
Tänk om han tar med dig upp i en luftballong?
Det gör han inte.
Det är er sista dejt! Han skulle kunna skaffa ett gäng duvor och släppa ut dem
så att de bildar orden "Clare, det kan gå" på himlen. Kom igen!
Ja ja.
Om en tjej skickade duvor till mig skulle jag vara körd.
-Först skulle du behöva prata med en tjej. -"Behöva prata med en tjej."
Jag kan meddela att jag har en långsiktig strategi med Tess.
-Långsiktig? -Ja, väldigt långsiktig.
Den långsiktiga strategin måste skynda på, för tiden tickar.
Tiden tickar för dig också, kompis.
Det blir bäst så här. Jag tänker inte bli som mina föräldrar.
Okej.
Och för att byta ämne…
Jag tror att ett gäng ska dra till South Point Beach sen.
-Tess ska dit sen. -Sluta få mig att låta som en stalker.
Vi satte upp Spring Awakening ihop. Vi har bondat.
-Det är en av Broadways kåtaste musikaler. -Det gick hett till.
Mrs G prackade inte på oss barnversionen. Vi fick spela originalet.
Jag tycker att du ska skriva till henne i chatten, men det är bara jag.
Clare?
Fan också. Nej.
Vad?
Jag skickade en gråtande reaktion.
-Till Tess? -Till Tess.
Okej, du hörde av dig. Det är ju bra. Säg att det var ett misstag i kväll.
Kommer du att finnas vid min sida när jag lider och gör det?
Jag är utlämnad till Aidan i kväll, men vi får se. Jag ska försöka.
Han borde förresten vara här när som helst.
-Okej. -Du behöver hjälp.
-Man får be om hjälp. -Det behövs inte. Titta, det går.
Kolla.
Nåt hemskt där inne vill inte följa med till college.
-Så är det. -Antagligen hela väskan.
Men oroa dig inte.
Okej. Ring om du behöver stöd.
Är du säker på att du är redo för det här?
Ja. Visst, absolut.
Det blir knappast en enkel kväll, men det blir ett bra farväl.
-Liljor. -Hej.
-Bra val. -En begravningsblomma.
De är fina.
-Är du redo? -Sista dejten.
-Oj! -Jäklar också.
Mamma, då.
-Hej. -Hallå där.
Mina föräldrar är på väg. Jag hjälper dig.
Vi är redo, förutom kaoset.
Vi tar upp det bara.
Vad ska vi göra utan dig?
Har ni gjort slut än?
-Hej. -Hur mår du?
-Alla tycker att ni är idioter. -Ja.
-Hej. -Hej.
-Min favoritsyster. -Min enda bror.
Okej, då kör vi.
Ingen förälder vill se sin tonåring dejta,
men Clare hittade den enda fina killen i high school.
Ja.
Och även om hon låter honom komma undan…
Aidan, det har varit underbart att ha dig i vår familj.
Och min lilla Clare.
Gud vet att vi inte alltid har haft det så lätt.
Men på nåt sätt har du lyckats växa upp
till en intelligent, omtänksam och målmedveten ung kvinna.
Och jag blir tokig om du försover dig till vår resa.
Alla vet att det är jag som får dra upp dig ur sängen.
Okej. Ja, kanske det.
Okej. För Clare.
-Ja. -För Clare.
Clare.
Steve.
Jag vill tacka dig för att du har släppt in mig i ditt liv.
Vem hade anat att jag, ett år efter att ha åkt ur stadsfullmäktige,
skulle bo i ett hus med en vacker, smart och driftig kvinna,
och skicka en halv-styvdotter till college.
Inte jag.
Men Clare, viktigast av allt…
Få inte kyssjukan på college!
Steve! Han har en poäng.
-Det sprider sig som en löpeld. -Han vet vad jag menar.
-Skål. -Skål.
Därför ville jag inte skåla.
Okej.
-Jaha, Clare. -Ja.
Statsvetenskap på Dartmouth.
-Så coolt. -Det blir kul.
-Och Aidan är läkarstudent. -Jag trodde att du skulle satsa på musik.
Nej, herr Perfekt tänker gå i deras fotspår.
Ja. Kardiolog som sin farsa.
Ursäkta mig. Han ska bli radiolog, som sin mamma.
Jaha…
-Jag tror att vi måste vidare. -Ja.
Vi borde röra på oss.
-Vi har ett fullspäckat schema. -Schema?
-Bungyjump? -Ja.
Ska vi köpa en hund?
-Jag har varit tålmodig. Du måste berätta. -Du skickade 13 sms om vad vi skulle göra.
Jag höll tillbaka.
Det är min episka dejt och mina regler. Punkt slut.
Det var faktiskt min idé att vi skulle vara singlar på college, så…
-Litar du på mig? -Ja, jag litar på dig.
Fast alla tycker att vi är knäppa.
De önskar att de kunde avsluta ett förhållande lika bra.
-Vi är anti-klubben för hjärtesorg. -En symbol för moderna relationer.
-Kungen och drottningen av avslut. -Jag gör slut för att jag älskar dig.
Lätt som en plätt.
Tack.
Du sa att det var slutsålt. Summerset är ju stort. Hur lyckades du?
-Jag har mina metoder. -Okej. Det påminner om vår första dejt.
Klart.
Aidan!
-Collette, tack för biljetterna. -Visst.
Du hjälpte honom, fast han lämnade bandet.
Hur vågar han?
-Jag är sur att han inte valde Berklee. -Jag med. Jag sa åt honom.
-Du var tvungen att bli läkare. -Guldgossen har liv att rädda.
-Jag står precis här. -Ja, vi vet.
Vi ser dig.
Ha ett bra avslut, eller vad det nu är.
-Tack. -Tack.
Hej. Vi är Milk and Bone.
Det är vår första göra slut-dedikation, men Clare och Aidan, den här är till er.
Har varit vilse ett tag I den här konversationen
Får mig att vakna mitt i natten
Jag vet inte vad det handlar om
Det enda jag vet är att jag vill bort
Orden snurrar runt i mitt huvud i dagar
Kan knappast andas när jag rymden jagar
Aldrig mer
Vad gjorde jag för fel?
Vill veta hur vi står
Behöver inte vänta länge
Aldrig mer
Du ljög inte. Det var en grym första dejt.
Stella! Hej.
Så du hade rätt.
Det här är mycket svårare än jag hade trott.
Vänta lite nu. Vad händer?
Tänk om jag bara kastar bort det bästa som nånsin har hänt mig?
Men jag kanske bara håller fast vid det, för att Aidan är trygg och enkel.
Men det skulle inte vara ett dugg enkelt med ett distansförhållande.
Vi skulle ju åka i väg och vara fria och ha våra egna upplevelser.
Det var hela poängen med den här pakten. Ja.
Jag känner mig jättedum nu. Förlåt.
-Hur är läget? -Super. Clare kommer strax.
-Jag ville bara kolla läget inför kvällen. -Ja. Vi är redo, kompis.
Det kan inte vara slut nu.
Vi gör rätt, det vet vi båda två. Vi har vår sista dejt och det blir grymt.
Sen är det klart.
Jag tror att det kan gå. Förhoppningsvis känner hon samma sak i slutet av kvällen.
Tack.
För allt.
Bli inte den där snubbiga gitarrkillen. Ta med en keyboard eller nåt.
Tror du att pappa låter mig ta med en fet keyboard till college?
Han är inte som farmodern i Coco. Det är tillåtet med musik på college.
Du säger det, men han har redan laddat ner en kardiologi-föreläsning till resan.
-Hårt. -Jag menar allvar.
Men dina föräldrar klarar en roadtrip utan att döda varandra.
En gång bråkade mina så mycket att mamma stannade på Golden Gate-bron och klev ut.
Nej.
Hockey?
-Vad avslöjade mig? -Ingen aning.
Hockeyrinken, va?
Vänta, vad ska vi göra?
Vad ska vi göra? Säg, då.
-Ni har en timme. -Tack, Rhoda.
Tack, Rhoda.
Vem är Rhoda?
Åh, herre…
-Hela stället? -Alltihop.
-Du är imponerad, va? -Jag…
-Jag är mållös. -Ta in det bara.
Allt som ljuset vidrör är bara vårt för en hel timme.
Okej! I kväll återupplever vi våra första gånger.
Vi har redan gått på vår första dejt.
Nu återvänder vi till vår första hockeymatch.
Men vi hade vårt första bråk på hockeymatchen.
Jag fattar inte varför vi måste minnas vårt första bråk på vår sista dejt.
Första bråket är viktigt. Det är ett ögonblick av mognad.
Vilket skitsnack.
-Kan du inte bara erkänna att du pruttade? -Varför tar du ens upp det?
-Hej. Aidan och Clare? -Ja.
Den här vägen. Loppet börjar om en minut.
Ni är snygga.
Du kan inte säga att du pruttade.
Jag meddelar det: "Jag släppte mig." Det blir roligare då.
Du behöver inte vara perfekt jämt. Inte med mig.
Rikta uppmärksamheten mot isen för vår pausunderhållning, rinken runt.
Vi har vår korv och våra popcorn.
Vi har vår senap och ketchup.
"Jag släppte mig. Det var jag." Det är ingen stor grej. Erkänn!
Jag pruttade inte. Vad ska jag säga?
Jag var ju där med dig! Okej, är det äckligt om jag pruttar?
Prutta om du vill. Alla gör det.
Nej, jag håller igen. Jag ska aldrig prutta mer, jag lovar.
Oj, jag pruttade. Jag flyttar…
-Gud, vad du är… -Det är ju så du gör!
-Ett! -Korvlaget, baby!
Kör!
-Hur kan du… -Kan vi fokusera på racet?
-Du var ju så peppad nyss. -Inte längre.
-Det är för Ellie's Deli. -Jag måste dra.
-Drar du för att du tror att jag pruttade? -Jag drar för att du inte kan erkänna det.
Jag tycker att vi är skyldiga oss själva att vinna inte bara ett, utan två bakverk…
Herregud.
…från Ellie's Deli. Nej, du.
Är du… Ursäkta?
Nej, du måste vinna dem. Vi ska ställa det här till rätta.
Vad är…
Vad gör du?
Okej.
Vi kör.
Heja!
-Nej! -Ett, två, tre.
Redo? Vi ska spela rättvist.
-Du kommer inte att spela rättvist. -Jag är en rättvis spelare.
Redo? Tre, två, ett, kör!
Jag måste säga en sak.
Jag pruttade på väg till matchen.
Det är det mest romantiska du nånsin har sagt till mig.
Tiden är slut, turturduvor!
Kom igen! Jag vill titta på Shark Tank.
Tack, Rhoda.
Tack.
Det här har varit helt perfekt.
Första gången du överträffade dig själv på en dejt?
-Första gången vi åkte vattenskidor? -Nej. Tänk på nåt mer sentimentalt.
Nåt mer meningsfullt för oss som par.
Om jag hittar den.
Här är den. Den kanske får dig att minnas.
Första gången du friade till mig på en båt.
I dina drömmar. Nej, öppna den.
Tack.
Det är en raket.
Vänd på den.
LÄTT SOM EN PLÄTT
Lätt som en plätt.
Hallå! Sakta ner, Scotty! Jag vill hoppa av! Nej!
Ja!
Det går bra! Jag har dig.
-Lätt som en plätt. -Som en plätt?
Lätt som en plätt!
Lätt som en plätt.
Nu kör vi!
Ja!
Nu kör vi! Om tre…
Scotty!
Två…
Då kör vi!
Scotty!
Clare! Scotty, kör tillbaka!
Vart fan tog hon vägen?
Clare!
-Clare! -Jag är här!
Clare, du är okej. Så ska det se ut!
Okej, jag kommer.
Aidan!
Jag har dig.
Kom hit.
Ja!
Herregud.
Jag älskar dig.
Det där var inte lätt.
Vad sa du?
Jag älskar dig.
Lätt som en plätt.
Okej.
Du blev raketad!
Du blev raketad, Clare!
Nu drar vi!
Det första "jag älskar dig".
Det här var definitivt värt resan.
Clare…
Jag vet att vi gjorde ett avtal.
Vi behöver inte…
Jag ville bara veta hur det var att skjutas upp.
-Jag menar, du flög verkligen. -Sluta. Det räcker.
-Men visst var det sjukt? -Alltså det var sjukt.
Jag fick det att funka.
-Är du hungrig? -Ja.
Pizza? Okej, vi sticker.
Wow.
Första alla hjärtans dag.
Okej, du kan…
-Vänta här bara. -Absolut.
Okej, jag behöver hjälp. Vi är på pizzerian vid sjön.
Snälla, skynda!
Du måste avsluta det här omedelbart.
Lägg mig med ansiktet ner, men det här slipper du inte.
-Okej. Jag skrev bara till Stella… -Det handlar om dig och Aidan.
-Han är fortfarande min pojkvän. -Ja, det är han.
Hennes alla hjärtans dag-dejt.
Nej. Det räcker med en.
-Hej. -Hej.
-Han kommer att hämma dig. -Eller så blir han din största supporter.
-Tveksamt. -Jag har en plan.
Och jag tänker hålla mig till den.
Man kan inte klandra nån för att de älskar romantik.
Man kan inte klandra nån som vill göra sin grej.
-Han är din stora kärlek. -Det är för tidigt att veta.
Okej! Tack, men det här är mer än nog. Det börjar kännas jobbigt, så vi slutar.
-Sabba inte det här. -Nej, se på mig.
Vik en enda tum så kan du förlora din framtid.
-Lämna din stora kärlek? -Vi måste vara starka.
Jag försöker!
Det är okej. Jag är här!
Och det är visst James Bond också.
Ringde du Stella?
Har du kostym på dig?
Vi fick aldrig nån bal.
Det är nästa stopp.
Stella! Vad händer?
Energin har verkligen förändrats.
-Jag sa ju att det var gott. -Jag gillar det.
Kom igen!
Så himla gulligt.
-Vilken show. -Jag har planerat ett tag.
-Vilken hingst. -Jag kommer att sakna det här.
-Vadå? -Oss. Att hänga så här bara.
Jag menar…
Jag vill inte bli för smetig, men…
Lägg av. Jag trodde bara aldrig att jag skulle ha ett sånt här gäng.
För att du bara pluggade jämt.
Aj!
Nej, eller lite så. Men mest för att jag flyttade runt så mycket.
Och det här är liksom vår sista kväll, innan vi alla påbörjar våra nya liv.
Aidan och jag firar våra första gånger. Men liksom…
Hur ofta vet man egentligen att det är sista gången man gör nåt?
Jäklar.
Jag blev avstängd innan jag fick sätta mitt märke på seniorväggen.
Jag fick inte göra avtryck.
Det gjorde du nog när du näckade på fotbollsmatchen.
Ja, visst. Du vet hur mycket jag gillar att visa min skolanda.
Alla såg din ding-dong, grabben.
-Det här var jättekul. -Jag menar bara…
Så kul. Ni är grymma och jag älskar er. Men Clare och jag har…
-Nej, vi borde markera väggen. -Va?
Du borde göra ditt märke på väggen. Det hinner vi väl?
Alltså hela kvällen är rätt uppbokad.
Jag vet, men det är vår sista kväll som en grupp också.
-Och Scotty måste få göra sitt avtryck. -Absolut.
-Vi kan inte låta honom glömmas bort. -Nej. Han får inte glömmas bort.
-Jobbar inte du i kväll? -Jag slutade för typ en timme sen.
Det är bara ett stopp. Sen har vi vår kväll. För Scottys skull.
Bryta oss in i skolan?
Dessutom är det…
Mina…
…karaktärskor.
-Vadå? -Karaktärskor.
De är där. I mitt skåp.
Vi sticker och märker väggen!
-Ja? -Ja!
Vi märker väggen och räddar Stellas karaktär.
-Ja! -Nära nog!
Det blir jättekul. Är jag galen?
-Aidan? -Kom igen.
Nu sticker vi.
Aidan?
-Det blir kul. -Kom igen!
Kom igen.
-Snälla. -Kom igen.
Kom igen.
-Det är väl vår enda… -Kom igen!
-Nu kör vi. -Nu kör vi!
-Ja. -Okej.
-Mot skolan. -Partybuss!
-Mot skolan! -Ja!
Vilken stämning, va?
Om jag lade jättemycket pengar på en partybuss skulle jag göra så här.
Du då, Aidan?
Så vi har ingen plan alls?
Nu kör vi!
-Det är allt jag har. -Okej, följ mig. Jag vet hur man gör.
-Kom igen nu! -Inte så högt.
-Vi råkar illa ut. -Jag vet folk som har gjort det här.
-Du tänker göra inbrott. -Det är inget inbrott.
Det här är enda dörren i skolan som inte är helt låst.
Jag vet det från brandskyddskontrollerna. Man gör bara så här.
Vad i hela… Okej, du gjorde mig just till feminist.
-Bra gjort. -Bättre än mitt försök.
-Nu snackar vi. -Tack.
-Studentrådet lönade sig. Eller inte. -Aidan, fånga!
För långsam!
Scotty, varför? Varför gör du så?
Okej, du och jag går till bildsalen och hämtar färg till händerna.
-Ni tar karaktärskorna. Ses här? -Ja!
-Vi drar. Är du redo? -Vänta.
-Jaha, okej. -Scotty, vi sticker. Okej?
-Skynda på, hörrni! Kom igen! -Okej.
Det finns inget som teatern.
Okej, dags att hitta mina karaktärskor.
-Som finns i mitt skåp. -Stella…
Du kan sluta låtsas.
Ja, vi tömde skåpen i maj och ärligt talat har jag aldrig haft några karaktärskor.
Jag jobbar mest med scenografi, men det visste du redan.
Vi skulle återskapa vår balkväll just nu.
Du vet, när Clare blev sjuk innan balen…
…var hon faktiskt lättad över att slippa.
Stella, du vet mycket väl att hon hade haft kul om vi hade gått.
Jag tror faktiskt inte att jag vet det.
Du kan inte kontrollera allt. Du kan inte…
…"Aidan" dig ut ur situationer.
Vadå Aidan mig ur situa…
-Förklara vad det betyder. -Du vet vad jag menar.
Nej. Du använde mitt namn som ett verb. Vad betyder det?
Det är bokstavligen när nån, som en Aidan till exempel,
beter sig på ett sätt där man liksom…
Du vet? Och så går allt vägen.
Jag menar bara att ni kom överens om reglerna i början.
Du kan inte bli sur om hon vill följa dem.
Vi kunde ju inte veta att det skulle bli så bra som det är. Det är ju så bra!
Ja, ni är mitt favoritpar. Jag är besatt av er.
Så jag borde försöka?
Du måste bara vara ärlig mot henne.
Var…
…bara uppriktiga med varann.
Och när du är klar med det…
…kan du bara hoppas, min ljushyade kung.
-Tack. Ja. -Okej.
Jag tror att svart… Wow, det var mycket.
-Jag måste få till rätt nyans. -Du blandade just svart färg…
Kan du kolla om det finns blått, tack? Eller lila för den delen.
Tack.
Du får skynda dig, för de väntar.
Varför så bråttom? Jag trodde att du var glad över att få undvika er relation.
-Nej, det var jag inte. -Jag retas bara.
Eller nåt. Typ.
Eller inte.
Det här funkar inte.
Jag vet. Jag önskar bara att Aidan också kunde inse det.
Nej, jag pratade om färgerna.
Jaha, färgerna. Vill du köra på bara en enkel färg?
Vad det nu är.
Vi kör på rött.
I kväll blev inte det snygga avslut jag hade hoppats på.
Snälla, det hade blivit jobbigt oavsett. Det vet du.
Om Aidan hade varit mer peppad på college eller bestämde sig för att ändå…
Söka till Berklee?
Ja.
Jag har hört talas om det.
Han är så himla begåvad.
Jag vet att hans föräldrar tycker att det vore riskabelt, men jag vet inte.
Jag vet inte om det faktiskt vore nån stor risk för honom.
Tja…
Han tror nog inte att det vore nån risk med dig.
Där har vi henne, i verkliga livet.
Mitt Everest.
Vad valde du för färg?
Rött. Krigets färg.
Obehagligt.
-Scotty! -Så där ja.
Redo att bli avstängd från sista veckan.
Scotty!
Ett vågat val. Men vi kör på det.
-Så mycket färg och ingen handduk. -Okej…
Tackar.
-Torkar du av dig på min jacka? -Jag trodde…
-Gå till badrummet. -Okej då.
-Varför skulle jag vilja det? -Jag vet inte.
-Det är knappt ett handavtryck. -Precis.
Hur många paravtryck tror du håller?
Jag vet inte.
Jade och Marcus har gjort slut.
Stella sa att hon blev ihop med nån på MSU redan innan terminsstart.
Wow.
Det höll inte ens en månad.
Är det det du är rädd för?
Jag vet inte, jag vill bara…
Jag vill ge oss chansen att vara självständiga.
Vill inte du också kunna kasta dig in i nåt utan att tänka efter?
Jag vill det, och att du ska få det också. Det är nåt jag alltid har haft med mig.
Förlåt om det låter själviskt, men det har alltid varit min plan…
För två sekunder kan du väl bara strunta i din plan.
Okej? Vad vill du?
Aidan…
-Jag kan ha utlöst larmet. -Ja, det gjorde han. Det är det som låter.
Det spelar ingen roll. Spring bara.
-Var är bussen? -Spring!
Kom igen!
Tror ni att nån faktiskt jagar oss?
Till säkerhet!
Här. Jag har dig.
-Kom igen! -Skynda dig!
Kom igen!
Jäklar!
Är du okej?
-Ja då. -Säkert?
-Ja. -Okej.
Åh, gud.
Åh nej. Nej.
Stella, nej!
-Ska jag ringa föraren? -Vänta.
-Känns det okej? -Det är lugnt.
Bara ett stygn till.
-Hur mår vår patient? -Jag mår bra, mamma. Jag sa ju det.
Tur att det är jag som jobbar och inte pappa.
-Min son ska börja på läkarlinjen i höst. -Ska han det?
Bara en kort bilresa från Clare. Hon ska i väg till Dartmouth i morgon.
Tidigt i morgon bitti.
-Den var bra. -Ja.
-Kom igen! -Alltså, du vet?
Vad har du för plan? Liksom efter skolan…
-Jag har en husbåt. -Har du?
-Jag ska ha en husbåt. Det är min plan. -Okej.
Du, då? Du ska till college, va? Ska du…
Träffa lite nytt folk?
Jaså, är det det du menar? Sånt tar tid. Det krävs att folk faktiskt är typ…
…intresserade av en, typ.
Jag var intresserad av dig.
-Jag var jättekär i dig. -Förlåt.
Ja, i sjuan.
På bussen från Lansing hade jag mintgodis, för jag tänkte hångla med dig.
Det var gulligt tänkt.
Om det är nåt jag vet så är det att man måste vara djärv.
Var djärv.
-Berätta mer om vad kvinnor vill ha. -Alltså det kommer att ta dig långt.
Som en husbåt?
Så ni avslutar med en brasa på stranden?
Nåt sånt.
Det skulle egentligen bara vara vi två, men det har hänt lite grejer i kväll.
Om jag var en bättre förälder skulle jag skicka hem er.
Vilken tur att du är så usel, då.
Vi klarar oss.
Han lever!
Visa oss stygnen!
Det här blir sista gången vi ses.
-Du kommer att gå långt. -Tack.
Och om du ändrar dig är han inte långt borta.
När han sumpade Berklee var han åtminstone glad för det.
Förlåt, men jag trodde inte att han fick söka till musikskola?
Nej, raring.
Han kom inte in.
Aidan berättade inte.
Nej, det gjorde han inte.
Det var fint att se dig.
Detsamma.
SES VI I KVÄLL?
-Så du hamnade på sjukhuset? -Chilla. Det är lugnt, jag lovar.
Vi ses där borta.
Vi lappade ihop honom riktigt bra.
Förlåt att jag drog in dig i det här. Det är rätt intensivt.
-Det upptar hela min kväll. -Ja.
Men jag är redo att godta din ursäkt eftersom du befinner dig mitt i det mest
komplicerade uppbrottet nånsin.
Det har du rätt i.
Men tack.
På riktigt.
Du vet, det här är typ vår sista kväll också.
Jag vet.
Aidan är inte den enda som kan det här med stora gester, okej?
Okej.
-Jag har planerat det här i flera månader. -Skoja inte ens om det.
Jag skänker dig denna kotte,
som representerar mina känslor när du flyttade i väg.
-Alldeles smetig av kåda. -Smetig.
Den är till dig.
-Skål, bitch. -Skål.
Och må denna kotte brinna som vår vänskap.
-Jag kan vara sentimental. -Var det sentimentalt?
Du lade en förbannelse över mig. Det är ett dåligt omen.
-Jag menar att vår vänskap är som värmen. -Okej, säkert.
Visst, jag fattar. Vet du nåt mer som är som värme?
-Det här sjögräset. Åh nej, en strumpa. -Vad äckligt.
Det är en strumpa.
Kastade du precis en strumpa på mig?
Tess! Det var en olyckshändelse. Vi bara skämtade lite.
Jag som trodde att strumpan och gråtemojin handlade om att sommaren snart är slut.
Ja, men absolut. Vissa talar kärlekens språk.
Jag har ett sorgspråk, där jag kastar skräp och skickar udda emojis.
Visst. Vi är några som ska sticka hem till Ladarian, om ni vill hänga på?
-Vi måste typ… -Det vore så schyst. Vi kommer gärna.
Schyst.
-Ja, det är lugnt med mig. -Vi ses snart.
-Hej. -Ja, vi kan…
Bara så att du vet var stranden också en del av dejten. Vi blev lite sena bara.
Ja. Jag antog att du ville återuppleva simtävlingen ut till Rusty.
Ja, nån gång måste det ju ske.
Du bangade ju faktiskt på hela seniortävlingsgrejen.
Vattnet var iskallt och jag förstår inte traditionen att simma ut till en boj.
-Jag vet, det är korkat. -Nej, det är…
Men Rusty guppar fortfarande runt där ute och väntar på oss.
Aidan, din mamma berättade om Berklee.
-Va? -Varför undanhöll du det för mig?
Det är inte… Det fanns inget att säga.
-Det är ingen stor grej. -Jag har alltid varit ärlig.
Clare, det är…
Jag vet inte vad du vill att jag ska säga.
Jag trodde att den här kvällen var ett avsked.
Eller är det också en lögn?
Konsekvens.
-Sanning! -Vad vill du veta?
Konsekvens, baby.
Den första låten du lärde dig, men som opera.
Imse vimse spindel
Okej!
Konsekvens. Hångla upp den där apelsinen, Stella.
Du ska hångla med en apelsin. Det ska gå hett till.
Kör hårt!
Mon chéri.
Ja!
Vilken grej.
-Mycket bra. -Tack.
-Tack. Tack så mycket. -Tack själv.
SANNING
Okej, jag har en.
Berätta en hemlighet som ingen vet om dig.
En hemlighet…
Jag vet inte om det är en hemlighet, men sanningen är den att…
…jag önskar att du hade bett henne att kyssa mig.
Du hörde henne.
-Okej! -Där har du en bra konsekvens!
Där har du…
Hit med strösslet.
Ja, för fan. Oj, ursäkta.
Vad läser du?
Statsvetenskap.
Undvik professor Holmes i politisk filosofi.
Ska du dit?
Vart då?
Till Dartmouth?
Jaha, ja. Jag åker redan i morgon faktiskt.
Vad händer?
Så goda.
Hur är läget, kompis?
Har du sett till Clare?
Nej, det har jag inte. Allt lugnt mellan er?
Okej. Nej, du behöver inte svara. Det är lugnt.
-Säkert? -Ja.
Du verkar lugn.
Jag är lugn. Ja, det är lugnt med oss.
Du verkar inte lugn, kompis.
Absolut.
Kan vi stänga av musiken lite snabbt?
Läget, allihop? Hur mår ni?
Jajamän!
-Åh nej. Han står på ett bord. -Ja.
Det har gått ett år alltså.
Och det känns konstigt att tänka på
att gå vidare och växa och allt det där.
Man träffar folk och hoppas liksom att man får behålla dem länge. Sjukt.
Vissa av oss kanske ses på college, och andra kanske inte gör det.
Och de fina delarna vill jag inte riktigt avsluta.
Och vi känner säkert så allihop.
Hur som helst, läsåret och sommaren är snart slut.
Och vad är slutet utan att man går tillbaka till början?
Och med det sagt skulle jag vilja bjuda upp Clare hit.
Ja.
Det hela började med en låt, om ni minns, på Halloween.
Hur är läget, allihop!
Aidan.
Upptaget.
Hallå.
-Det är inte som det ser ut. -Du ser ut att kyssa min syster.
Ja, där fick du mig.
-Aidan. -Det är ingen stor grej.
Kysstes ni?
Jag vet inte vad jag ska säga om det här.
Om nåt av det här, faktiskt.
-Vi sticker härifrån. -Ja.
Jag fattar inte vad som hände.
Det var bara jag som försökte göra vad som helst för att rädda oss.
Det är inte mitt fel att du hade omöjliga förväntningar.
Vadå omöjliga?
Clare, vi slöt en löjlig skämtpakt, som du gjorde till ett bindande avtal.
Det var inget skämt. Du tror det,
men jag var allvarlig när jag sa att jag ville vara singel på college.
Det var ju innan vi föll för varandra!
Ibland förändras saker. Så småningom går prologen över i själva boken, Clare.
Så vi är de enda som kommer att klara det och känna likadant livet ut?
-Vi kommer inte att såra varandra. -Det har ju redan börjat! Fattar du inte?
Gud, du borde studeras för din förmåga att se det värsta i alla situationer.
Aidan! Det är inte det värsta, utan det mest realistiska.
Du fixar det inte, men jag var ärlig och du berättade inte ens om Berklee.
Vad ska jag säga om Berklee? Att mina föräldrar äntligen lät mig ansöka
och att min audition blev ett fiasko, det mest förödmjukande jag varit med om?
-Varsågod, där har du Berklee. -Herregud.
Herregud, Aidan. Det är prutten.
-Det är alltid prutten! -Vad snackar du om?
Du har helt omöjliga krav på dig själv om att vara perfekt. Det tar över allting.
-Jag försöker inte vara perfekt! -Jo!
Berklee är inte den enda skolan där ute! Det finns hundratals!
Om du bara hade berättat så kanske jag kunde ha hjälpt dig.
-Men det är för sent. -Du har fullständigt rätt.
Finns det en värld där jag skiter i allt och drar till L.A. eller New York
och försöker slå mig fram och förmodligen misslyckas? Ja, absolut.
Och du säger att jag är orealistisk
när jag väljer en skola nära dig för att försöka få det att funka.
Använd inte det som ursäkt. Det är inte därför!
Det är ingen ursäkt om jag tror på oss, om jag älskar dig!
Och du kanske skulle känna likadant om du kunde säga det.
-Vad pratar du om? -Lätt som en plätt.
"Jag älskar dig", "lätt som en plätt." Vet du hur det känns att säga
att man älskar nån, och de svarar: "Lätt som en plätt"?
-Du vet vad det betyder. -Säg det bara!
Säg det.
Ja.
Så det var det?
Okej.
Kom igen.
Älskling.
Det känns som att jag inte kan andas.
Hjärtat bara bankar i bröstet.
Okej.
Jag vet att du ville ha det smärtfritt mellan dig och Aidan…
…men det är inte så det funkar.
Inte när det är på riktigt.
Jag tyckte att jag var så försiktig.
Du och pappa…
Ni var så unga när ni blev ihop, och sen bråkade ni tills det tog slut.
Jag ville bara inte göra samma sak.
Du var så olycklig, mamma.
Jag är ingen expert på kärlek. Det vet du redan.
Men jag vet en sak.
Ett förhållande kommer aldrig att ha en chans
om man planerar slutet innan det ens har börjat.
Jag vill bara inte förlora mig själv.
Om han är den rätta kommer han inte tillåta det.
Mitt första misslyckade uppbrott. Förlåt. Ses för ett sista stopp?
Jag var rädd.
Jag var rädd för att bli kär i dig,
för jag var orolig att jag inte skulle klara av att vara själv igen.
Jag har flyttat runt hela mitt liv och alltid bara fokuserat på framtiden
och föreställt mig hur den skulle bli. Jag satsar liksom aldrig på nuet.
Så mötte jag dig…
…och det var mitt livs bästa tid.
Men jag var livrädd. Jag…
Du sabbade min plan.
Så nu står jag mitt i natten på en strand och håller det här talet,
för jag är inte rädd längre.
Jag vill simma ut till bojen och uppleva vår sista första gång,
för jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig.
Lätt som en plätt.
Kom igen!
Så kallt! Det här kanske var dumt.
Förlåt. Kom igen!
Så nära!
Det här behöver inte vara prologen.
Men det är det.
Du har rätt.
Du har alltid rätt. Så irriterande.
-Så du tar ett friår? -Ja.
Jag drar till L.A.
Vet du var du ska bo och jobba och sånt?
Tack.
För knuffen jag behövde.
Du får det alltid att funka.
Okej.
-Vad har du packat? En kropp? -Ja.
Jag kommer att sakna dig.
Älskar dig.
Hej, Nancy. Vad snygg du är. Har du lite snacks där inne?
Så…
-Det var det. -Det var… Ja.
Ja.
Det här behöver inte vara det stora avskedet eller så.
Nej.
Det kan vara ett "vi ses".
Vi ses!
Jag gillar det.
Jag med.
Vi ses, då.
Lyft.
NY LÅT
SÅ PEPPAD ATT DELA DEN MED ER
Jag hörde din nya låt.
Så bra.
Hej, främling.
Tänker på dig.
Jag kommer att vara hemma i sommar. För tidigt för ett första hej?
Skulle du komma hem igen
Om jag berättade sanningen
Kan bara inte släppa taget
Om tanken på vem jag kan vara med dig
Hej.
BASERAD PÅ EN BOK AV JENNIFER E. SMITH
Undertexter: Camilla Dunér