Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ko si otrok, si želiš samo popolnega božičnega darila.
Ko si starš, si želiš samo popolnega božiča.
Ampak včasih, če imamo srečo,
v redkih trenutkih resnice na nas posije božična zvezda.
Naš odziv v takih trenutkih nam lahko za vedno spremeni usodo.
NOVA BOŽIČNA ZGODBA
Tule je naš skromni dom v južnem delu mesta.
Tak, kot se ga spominjam,
v vsem svojem rumenem, oranžnem in avokadno zelenem sijaju.
Življenje teče hitro.
En dan se igraš skrivalnice s poboma z imenom Flick in Schwartz,
še preden se dobro zaveš,
pa že plačuješ davke in si puliš sive lase.
A ni pomembno. Trudim se uresničiti višje cilje.
To želim doseči s Sandy ob sebi.
Čeprav so časi težki, imamo vse, kar potrebujemo.
Tako vsaj govoriva otrokoma, Marku in Julie.
Dobro, kaj pa če v kaminu gori?
Božiček je nevnetljiv.
Kaj, če je kamin premajhen?
Splazi se skozi okno.
Dobro jutro. -Dobro jutro, mami.
Jutro. -In če je okno zarjavelo?
Ima WD-40.
Kaj, če je okno premajhno?
Trebuh potegne noter.
Hej, pojejta zajtrk.
Prav. -Ja, mami.
Medtem ko otroka štejeta dni do božiča,
BOŽIČNE REČI BOŽIČNI OKRASKI
jaz hitim z delom.
Prihranili smo ravno toliko, da sem lahko eno leto
pisal naslednji veliki ameriški roman.
Vsak enkrat dobi priložnost,
in ko se pojavi, jo moraš izkoristiti.
Nič me ne more ustaviti.
Oči! Mleka je zmanjkalo.
Kaj?
Jaz sem kriv.
Pozabil sem ga kupiti.
Ampak, ali sta kdaj jedla slastne žitarice s...
Pomarančnim sokom?
Še ne? Čaka vaju pojedina.
Skledico kakavnih kroglic prelijemo s slastnim pomarančnim sokom.
Potem pa...
Gnusno.
Ni boljšega.
Izvoli, ljubica.
No, bosta pokusila?
Mami, daj najprej ti. -Ne.
Oči! Kdaj bomo potegnili ven nogavice?
Počakajmo na dedija, obožuje te reči.
Ja, skupaj jih boste obesili.
Angel! Kako je lep.
Kmalu bo božič, mi pa nimamo jelke za angela.
Vem, ljubica. Kupili jo bomo,
brž ko prideta dedi in babi. Samo še dva dni.
Že celo večnost čakam.
Moja starša se vsako leto odpravita na dolgo vožnjo do Chicaga,
da vsi skupaj praznujemo božič v velikem mestu.
Do njunega prihoda se moram posvetiti svojim sanjam.
Kako sem videti? -Kot pisatelj.
Hej, otroka.
Srečno. -Srečno.
Srečno.
Božiček prihaja v mesto
Raje se pazi Nikar ne toči solz
Nikar se ne zmrduj Povem ti, zakaj
Božiček prihaja v mesto
Jutro.
VLAKI RDEČE LINIJE
Božiček prihaja v mesto
Božiček prihaja...
Stvar je taka: do konca leta moram svoje delo nekje objaviti,
ali pa se odpovem sanjam in se vrnem v normalno službo.
Rokopis sem poslal 16 srečnim založnikom
in 14 od njih je navdušeno reklo... ne.
Leto je skoraj pri koncu
ZALOŽBA DALFIE
in obupno potrebujem uspeh.
G. Parker, take zadeve običajno uredimo
s pisno korespondenco,
a vi ste vztrajali pri osebnem srečanju.
Nekaj sem vam prinesel.
Nič ne škodi, če malo podmažeš kolesje.
Marshall Field's. Dobra roba.
Je to podkupnina?
Ne vem. Vi povejte.
Vaš rokopis. Jupitrova pozaba.
Neptunova. Naslov je Neptunova pozaba.
Naslov je zanimiv in napisano je skrbno,
a ne sprejemamo rokopisov nad 2000 strani.
Lahko ga malo skrajšam.
Lahko ga skrajšate na polovico, pa bo še vedno preveč besed.
Vem, da se zdi, da ni konca,
ampak vse bo jasno v nadaljevanju,
ki ga pišem zdaj.
O, bog, ne še več.
Ta tematika nas sploh ne zanima.
Ne. Vse leto sem vložil v tole.
Lep dan, g. Parker. Pa vesel božič.
Ja, res vesel.
Ta birokrat ne zna ceniti moje vizije.
Nekega dne bo že videl. Vsi bodo videli.
PULITZERJEVA NAGRADA 1974
Zdaj pa glavni dogodek prireditve!
Dobitnik Pulitzerjeve nagrade za književno delo
v znanstveni fantastiki,
daljše od 2000 strani, je...
G. Ralph Wesley Parker za delo Neptunova pozaba!
ZMAGOVALEC
Kako vznemirljivo!
Zgodovinski dogodek!
Ralph je prvič nominiran in je zmagal...
To je moj mož.
...s 100 % glasov.
PORAŽENCI
Še drugi kandidati so glasovali zanj.
Vsi, ki so dvomili vanj, si nocoj najbrž pulijo lase.
Oprostite mi, g. Parker. -Tu je eden izmed njih!
Motil sem se, hudo motil!
Prosim. Prosim, g. Parker.
Kakšen cepec!
Nocoj bomo okronali nov glas generacije.
Požri se od zavisti, Hemingway.
Parker! Parker! Parker!
G. Parker!
Rekel sem lep dan.
Aha. Lep dan.
KNJIGE CANTOR & LEVI ZALOŽBA DALFIE
Še ena založba je ostala.
Ja.
Veš, slišala sem, da so Marka Twaina
34-krat zavrnili, preden so ga objavili.
Grozno.
Ja.
Hočem reči, da si v dobri družbi.
PRODAJALNA IGRAČ
Hvala.
Je rekel, da ga skrajšaj na polovico?
Noro, ne?
Mislim, res je obsežen.
To je epska saga.
Ja, dragi. Res hočeš pisati še nadaljevanje? Mislim...
Ko se bo prodajal, bodo takoj vprašali, kaj sledi.
Dobro. V redu, ti si strokovnjak.
Kaj pa ti predlagaš?
V redu. Srček, tako dobro pišeš.
In tako močan glas imaš.
Morda bi napisal kaj, kar nam je bližje.
Denise v knjigarni pravi, da kriminalke prihajajo v modo.
Točno, knjiga o zadavljenju Denise iz knjigarne.
Lahko dobim še en kos pice?
Izvoli mojega.
Kaj pa hočeta za božič?
Pečico za lahko peko, lačnega povodnega konja in nagačeno mucko.
Jasno. Pa ti?
Fleksibilni dirkalnik F-23 jenki dvosed.
In kaj je to?
Sani.
Dobro, oprosti.
Kaj hočeš pa ti, oči?
Kaj hočem? Časovni stroj, da znova začnem leto.
Potrebujem pa nov hladilnik za plymoutha.
Jaz bom dvignil. Morda je moj menedžer z dobrimi novicami.
Dobro.
G. Ralph Parker pri telefonu.
Živjo, mami.
Ne, babi je.
Kaj je narobe?
Kaj?
Ne vem. -Čakaj malo.
Prav.
Kje si zdaj?
Nič nas ne more pripraviti
na enega najbolj bolečih in neizbežnih dogodkov v življenju.
Starševo smrt.
Dobro, mami.
Preplavila me je žalost ob očetovi izgubi
in to noč smo spoznali dve nesporni resnici.
Babi nas potrebuje v Hohmanu
in letošnji božič bo čisto drugačen od pričakovanj.
Bližamo se.
Ja, že čutim ta okus.
Daj no, saj ni tako hudo.
Rekel si, da ptice tu letajo vzvratno, da se ne zadušijo.
In bazeni blata goltajo cele otroke.
Ali božiček pride v Hohman?
Ja, seveda. Zakaj pa ne bi?
Oči je rekel, da je zima v Hohmanu tako turobna, da zlomi človeškega duha.
Otroci preslišijo vse pomembne stvari, ki jim jih rečeš,
boleče natančno pa se spomnijo vsake obremenilne besede,
ki si jo izgovoril v zadnjih petih letih.
Ljubica, ravno obratno je, božiček obožuje Hohman.
Če boš imela srečo, ga boš celo srečala v Higbeeju.
Pa je tisto pravi božiček?
Ja, je, verjemi.
Sama se bom prepričala.
DOBRODOŠLI V INDIANI VOZITE PREVIDNO - HVALA!
Jajce.
Oprosti. Mrzlo je.
Ni je plemenitejše žrtve za navadno jajce,
kot je iznajdljivo avtomobilsko popravilo, znano kot srednjezahodni sufle.
En odmerek začasno zamaši počen hladilnik
in zagotovi varno vožnjo do naslednjega postanka.
Naš avto je pojedel več jajc kot Hladnokrvni Luke.
Dajmo... Neumen prtljažnik! Neumen...
Tule je. Naša stara hiša v Clevelandski ulici.
Videti je, kot da se je čas ustavil.
Prispeli ste. O, marička.
Babi! -Babi!
O, marička, kar pojedla bi vaju.
Pogrešal sem te, babi! -Rada vaju imam.
Sandy.
Zelo mi je žal.
Mami.
Ralphie.
Zelo mi je žal, mami.
Najboljši je bil.
Tako sem vesela, da ste prišli.
Seveda. Pa z ničimer si ne beli glave.
Poskrbel bom za vse priprave, obred...
Ne, ne, poslušaj me, Ralphie.
Vse to lahko počaka.
Tvoj oče se je tako veselil božiča...
Če bi nas videl, da se kujamo, bi znorel.
Veliko sem razmišljala o tem.
Ne smemo misliti na to ob vsakem božiču.
Ohraniti ga moramo v dobrem spominu.
Obljubi mi. Obljubi.
Naredili bomo čudovit božič.
Takega, ki ga nikoli ne bomo pozabili.
Mami.
V zgodovini pretiranih zahtev tale zmaga.
Ni bilo šans za to. Nemogoče! Takoj se vdaj, tepec!
Obljubim.
Prav.
Kaj sem storil?
Oče je poskrbel za najboljše božiče,
kar smo jih poznali.
Zdaj pa je vse odvisno od mene?
Zberi se, človek!
Milijonom uspe vsako leto, ker vsi poznajo recept.
BOŽIČ DRUŽINE PARKER
KO PADE SNEG, PRIDEJO PUSTOLOVŠČINE
Glej tega ponija!
POPOLNA PRAZNIČNA POJEDINA
To! Puran!
ČAS OBDAROVANJA
Vesel božič!
Mora mi uspeti.
V spomin na mojega očeta in za vse prihodnje božiče.
Fragile. Najbrž je italijanski.
Bumpusi!
Niti za prst!
Naenkrat sem spoznal, da glas mojega očeta
nikoli več ne bo odmeval od teh sten.
Varovalka je šla!
To je moj stari dom.
S svojo svetlobo, barvami, vonji.
A za vedno spremenjen.
Na jugozahodu prinesejo chili con carne.
Ob Atlantiku obaro. Tukaj v Hohmanu
pa se v stiski pojavi slavna enolončnica.
Prisežem, vsi sosedje so prinesli enolončnico.
Eno leto jih bomo jedli.
Kaže, da so v tej tuna, olive in fižol.
Mislim, da je to borovnica.
Poglejmo.
V tejle je stročji fižol, vloženo korenje
in kanček cimeta.
Kako domiselno.
Najsi bodo okusi še tako nenavadni ali sestavine neprepoznavne,
v hiši moje mame si nihče ne upa zavračati hrane.
Tako sem ganjena, da so se vsi tako potrudili za nas.
Bomo imeli za božič purana?
O, ne. Najprej moramo pojesti vse tole.
Vroče, vroče.
Slastno! -Ojej.
Kečap in kaj še? Kaj mislite, da je to?
Majoneza. -Ja.
Kuhana majoneza.
Tu je hladneje kot v Chicagu.
Kar dobro zgleda.
Kaj pa vem. Roki ima različno dolgi.
Saj ne ve tega.
Tole bo za Marka in Julie gotovo vrhunec božiča.
Bližnje srečanje z Delbertom Bumpusom,
najbistrejšim članom sosednje kmetavzarske družine.
Živjo.
Živjo, vidva.
Snežaka delava.
Ime mu je Sparklypoof.
Ti si ga tako poimenovala.
Slaba zamisel.
Snežaki tu ne stojijo dolgo.
Mojbog! Nov rod vaških nasilnežev.
Včasih so bili samo ravsanje in pretepi,
danes pa že presenetljivi napadi mehaniziranega terorja.
To!
Umorili so Sparklypoofa!
Kaj?
Vzemi ga. Vzemi ga! -Tvoj šal imam!
Hej, to je moje! -Zdaj je moje!
Hej, vrnita se! Vrnita šal!
To mesto je polno presenečenj, kaj?
Kako zabavno.
Pridita, gremo noter.
Še ena razpoka v božičnih načrtih.
Mark in Julie sta pristala na dnu prehranjevalne verige.
Pridite, verniki
Pravkar sem govoril s svojim menedžerjem.
Prosil sem ga, naj pokliče, če bo kaj novega.
Prosim, dvignite telefon, podnevi ali ponoči.
Prav.
Ralphie, kako ti gre z romanom?
Če bi matere vedele za vse burne podrobnosti našega življenja,
ne bi nikoli spale.
Naj raje ostane v temi.
V ognju imam nekaj lepih želez.
To je pa dobra novica.
Izmazal sem se.
Tako se lahko res posvetimo božičnemu duhu.
Pa sem spet v godlji.
Vsekakor.
Krasno bo.
Samo še pet dni je ostalo.
Ralph bo vse uredil.
Ja? -Kajne?
Jasno.
Vse bomo počeli.
To bi zelo osrečilo očeta, Ralphie.
Komaj čakam, da vidim, kaj boš pripravil.
Sva že dva. Nekaj si moram izmisliti.
Veš kaj, malo grem na sprehod.
Na svež zrak, da si zbistrim glavo.
Kmalu se vrnem.
Dajmo, poberite se.
Pa še Bumpusovi psi.
Očeta so nadlegovali vse življenje,
zdaj pa še oni pričakujejo, da ga bom nadomestil.
Kako naj zamenjam največjega božičnega organizatorja vseh časov?
Še zlasti, ker ga vsi pogrešamo.
Včasih nam v najobupnejših trenutkih v življenju
vesolje pošlje znamenje.
PIJAČA FLICKOVA TAVERNA
Cin cin cin, cin cin cin Zvončki pojejo
Morda mi bodo pomagale ideje modrih mož Hohmana.
Stari prijatelj Flick je od očeta podedoval bar.
Pred tem je bil predvsem znan kot genij,
BOGU ZAUPAMO DRUGI PLAČAJO V GOTOVINI
ki se je z jezikom prilepil na zmrznjen drog za zastavo.
To! -To!
Vodite za eno.
Na vrsti si, Schwartz. Zadnji strel.
Vse sreče, ki jo je Schwartz kdaj imel, je zmanjkalo v četrtem razredu.
Dandanes je parazitiral bodisi pri Flicku
bodisi doma pri mami.
Vse ali nič, cepci!
Je to mogoče? Zmaga za Schwartza?
Ni šans.
Spet ga je polomil.
Čestitke za Kupe žlindre!
Pridite vsi na pijačo. Pijača za vse.
Kaže, da sem spet podprl napačno ekipo.
Če miza ne bi bila tako slaba.
Slaba? Nedavno voskana.
Nekatere stvari se nikoli ne spremenijo.
Zlasti Flick in Schwartz.
Ker veš, da se bo prijelo.
Ja, vedno se...
Ralphie! -Ralphie!
Živjo!
Kako sem vesel, da vaju vidim.
Pridi na pijačo. Svetovljan se je vrnil.
Ja, uspešnež je provincialce počastil s svojo navzočnostjo.
Ja. Le kako bi vas pozabil. Verjemite, poskusil sem.
V resnici sem si pred leti obljubil,
da se ne bom vrnil v Hohman, dokler ne bom res uspešen.
Zdaj pa jim kar ne morem povedati sramotne resnice.
Hej, Flick, daj nam vsem rundo. Kar na moj račun.
Dajmo. -Ja.
Kaj? Poravnal ga bom. Enkrat.
Tole je za vaju. To pa zame.
Ralph, na tvojega očeta. Krasen tip.
Hvala.
Žal mi je, Ralphie. Najboljši je bil.
Na očeta. -Na očeta.
O, ne. Mrtvaški zvon za pijandure po vsem svetu.
Flickova taverna.
Nihče ne ve, komu zvon zvoni.
Ja... Je Larry tu?
Je Larry Novak tu?
Ne. Žal, ga. Novak, Larryja ni tu.
Ja, vesel božič tudi vam.
Se kdaj sprašujete, kaj se je zgodilo s srednješolskim športnim zvezdnikom?
Naš se je spremenil v starega dobrega Larryja Novaka.
Kaj pri vas dandanes počnete za božič?
Isto kot vedno.
Ja, običajne reči.
Ne, običajno ne bo dovolj.
Nekaj več potrebujem. Letos jaz organiziram.
Potem ti pa predlagam, da začneš piti
in ne nehaš do novega leta.
Ne, tole je resno. Larry?
Kaj bi rad od mene? Sem prihajam, da ubežim družini.
Dobro, zamisel imam. Na, vzemi tole.
Zbrali bomo nekaj idej.
V redu, ideje, dobro. -Ja, v redu.
Saj bo šlo. -Ampak najprej
še ena runda, da si namažemo možgane. Dajmo.
Dobra zamisel. V redu, dajmo. -Božič je...
Terarij imam.
Dobro.
To je akvarij za kače in kuščarje.
Zelo spodbudna reč.
Lepo. Super začetek. Obožujem terarije.
Hej, moja sestra pozna tipa, ki ima letalo.
Moj bratranec Craig ima bizona. -Ja.
To bi bilo krasno. -Ogromen je!
Ni slabih idej, fantje. Kar nadaljujte, potrebujem jih.
Potrebujem pravo čarovnijo. -Ni problema.
Dajmo, na božič. -Ni problema. Božič...
Ralph, ura je skoraj deset. Si buden?
Je tole seznam?
Tisti, zaradi katerega si me zbudil ob treh zjutraj?
Ja, to je moj božični načrt.
Dobro. V redu.
Veš, nekaj idej je dobrih.
Na primer sankanje. Super.
Z Markom se tako lahko družita kot oče in sin.
Super. -Ampak nekatere so...
Metanje ovire?
Metanje sekire. Tomahavki in te reči.
Dobro, še bolje.
"Naj si ujamejo in ubijejo purana."
To lahko združimo z metanjem sekire.
Za otroka bi bilo lahko zabavno.
Pa tole. "Prostovoljno delo v ljudski kuhinji."
To je prečrtano.
Ja, lahko bi bilo prehudo.
"Potapljanje s severnim medvedom. Terarij?
Čips in salsa. Strmoglavljenje Castra." Jaz sem za.
Velikopotezno, a lahko nam uspe.
Buffalo. Trije klicaji. Naj se preselimo tja?
Ne, ne, pripeljali ga bomo sem.
Misliš bizona, žival.
Nekatere je treba še izpiliti, ampak...
Dragi, mislim, da preveč kompliciraš.
Naj bo raje vse preprosto.
Lahko gremo drsat. Meni bi bilo zelo všeč.
Vem.
Lahko počnemo običajne božične reči.
Res? -Ja.
Za začetek bi lahko okrasili hišo. Prav?
Dobro. Malo dolgočasno.
Dobro. Torej...
Ne, začnimo s prho.
Prav.
Ralphie, previdno, tam zgoraj so pajki, veliki kot mačke.
Podstrešja so muzeji brezbrižnosti.
Polno je krame, ki je nočeš videti,
a nimaš poguma, da bi jo vrgel proč.
Kakšen nered.
Kako naj tu najdem božične stvari?
V kartonastih škatlah!
V kateri? Na stotine jih je.
Poišči. Tu spodaj imamo delo.
Videti je kot zmešan velikonočni zajec.
In še vedno strašljiv.
Moj prvi pisalni stroj.
Koliko zgodb imava.
ODPRI TUKAJ
Cel kup božične preteklosti.
Tole bo lahko. Čakaj...
Kaj hudiča?
Sandy, srček, samo pomagati hočem.
To ne gre tja.
Mislim... V redu.
Morda bo bolje, če začneš...
Daleč pred tabo sem.
Kaj je to? Prekleto!
Porezalo me je.
Ne. Nikar. Usta imaš polna bolezni.
Na prst bomo dali malo bactina. -Mami, v redu je.
Materino zdravilo za vse poškodbe kože,
od trske do obglavljenja, je obilen premaz bactina.
Oče ni maral tega drevesa.
Jaz ga tudi ne. Od kod se je vzelo?
Pred nekaj leti sem ga kupila, da bi olajšala stvari,
ampak oče ga je izgnal na podstrešje.
Prav je imel. Kupili bomo pravo drevo.
Še danes. Nobene umetne krame.
Ti si šef.
Kaj je?
Vem, da imaš veliko nalog,
ampak nekaj moraš narediti zame.
Ja, mami, seveda, karkoli.
Rada bi, da za časopis napišeš očetovo osmrtnico.
Jaz?
Ti si pisatelj v naši družini.
Povej to založnikom.
Ja. Samo pomisliti bom moral, kaj naj napišem...
Trije kralji orienta smo...
Prihajajo. -Kdo?
Skloni se. Sandy, skloni se!
Dve priznani filozofski struji sta,
ko gre za praznično tradicijo koledovanja. Prva...
Koledniki!
Verjame, da je darilo svetu.
Druga struja... -Ugasni luč!
...kateri goreče pripada naša družina,
pa verjame, da so koledniki nadloga, poslana na Zemljo,
da nam krade čas in nažira potrpežljivost.
Kaj počneta? Samo koledniki so.
Točno. Kot klopi so.
Ko ti pridejo pred vrata, se jih ne moreš znebiti.
Skrij se. Skrij se.
...za vedno, nenehno Bdi nad nami...
Šalita se, ne?
Ne. Ne.
Pred nekaj dnevi sem bila nepazljiva in so mi postavili zasedo.
Tri cele pesmi so zapeli, preden sem se rešila.
Zvezda s kraljevo lepoto žari...
Tukaj so.
Tako ljubki so. Poglej te kostume.
Ne spodbujaj jih.
Vesta, odrasla sem ob koledovanju.
Kako si mogel?
Nisem vedel.
Ne moremo jih kar takole pustiti zunaj.
Ja, lahko!
Hej!
Konec šale. Jaz jih bom zamotila. Pojdita.
Mami, ne!
Rešita se! Bežita!
Mami! -Rešita otroka.
Tole je noro! -Gremo, ven!
Tule je nekdo! -Živjo.
Trije kralji z orienta Prinašamo darila iz daljav...
Oči! S to sekiro je nekaj narobe.
Pridita.
Morali bi kupiti motorno žago.
Po božično drevo gremo, hitro!
Res?
Pridita.
...vladati, o...
Bežijo!
Oprostite. Krasno je bilo!
Vesel božič, vi...
Vi... drekci!
Terrence!
Kaj praviš? -V redu je.
Samo da si...
Glej to. -Božične jelke.
V redu? Dobro. -Ja.
Živjo. -Živjo.
Tale mi je všeč. -Ta.
Meni pa ta. -Pozdravljeni. Želite?
Iščemo jelko.
Visoko, nizko, suho, debelo?
Vedel bom, ko jo zagledam.
Kar povejte, ko boste...
Če jo zagledam. Precej slabo izbiro imate.
Kako to misliš, oči? Veliko jelk je.
Ja. -Ne, Mark.
Ja! Vse so tako lepe.
Pridi sem. Poslušaj. -Kaj?
Ena izmed številnih stvari, ki sem se jih naučil od očeta,
je umetnost barantanja z ljudmi, da te ne prenesejo okrog.
Veš, gre za boj razumov. Prav?
Ne smeš jim izdati, kaj misliš.
Moraš pa prebrati njihove misli.
Začeli bomo z nizko ponudbo. Prav?
S pravo žalitvijo, naravnost med oči.
Če si pripravljen oditi, nazadnje privolijo.
Vedno je tako.
Razumete?
Dobro. Zgledujte se po meni. Gremo. -Ja.
Prav. -Pojdimo.
Vam je kaj všeč?
Mislim, mogoče bi lahko
ob tej borni izbiri, ki jo imate,
ponudil kake tri, največ štiri dolarje
za tisto tam.
Ampak, Ralph, ali ni ta...
Ne zdaj, ženska. Tega cepca bom z judo prijemom vrgel v jarek in...
Prodano.
Hvala lepa. Po vrv skočim.
Kaj pa drugega. Poglejte tole.
Ubožec ni imel šans. -Chuck, znebil sem se pošastne jelke.
Adijo!
Ralph, si prepričan, da bo šla v hišo?
Seveda.
Moja družina je bila očarana.
Pod vtisom spektakla, ki sem ji ga pričaral.
Ali ni krasna?
Najbrž bi jo morali obrezati, preden smo jo prinesli noter...
Ne, to se samo govori. Nihče ne obrezuje jelk. Saj je popolna.
Ja. Zgleda, kot bi preživljala puberteto.
Nič čudnega, da so nam jo dali za štiri dolarje.
Ne, čudežno sem izpogajal življenjsko kupčijo.
Gremo na delo! Dajmo!
No, prav. -Dajmo, gremo!
Čas za okraševanje!
Lepi mali angel.
Radio.
Radio. Dobro, kaj pa tale?
Nič pomembnega?
Ne. -Ne.
Dobro. Tri, dve, ena...
Hej!
Preveč rdeče imamo.
Všeč mi je.
Na zdravje! -Na zdravje!
Na zdravje tudi tebi.
Eden izmed najboljših razlogov za to, da imamo otroke,
je, da lahko delajo stvari, ki jih odrasli nočemo.
Je tukaj v redu?
Višje. Naj bo... -Dajmo.
Sem? -Še višje.
Zdaj pa noter. -Sem?
Noter in gor. -Bolj noter in gor.
Noter in... Zakaj nisi pokazala tja?
Dobro zgleda. -Ja.
Le tako naprej.
Zakaj pa vi ne pomagate?
Zabavamo se z opazovanjem vaju. -Ja.
Ko delava sama, se počutim kot izkoriščan otrok.
Ne, ljubica, nisi izkoriščana, ker vama ne plačamo.
Ja.
Na zdravje. -Ja, na zdravje.
Preveč jih obešaš spodaj.
Če pa ne dosežem više!
Uporabi lestev.
Previdno, ljubica.
Mark, drži lestev.
Saj jo!
Ja, dobro ti gre, srček. Samo malo više splezaj.
Zelo dobro zgleda. -Kaj pa zdaj?
Ostala je še vsa stran, obrnjena proti oknu.
Babi! A spiš?
Ne, samo oči počivam.
Zabavneje je, če vsi krasimo.
Ja. Dedi nama je vedno pomagal krasiti jelko.
Vesta, kaj? Prav imata. -Ja.
Dobro, že gremo. -Prav.
Vrh jelke!
Ni angel! Vedno imamo angela.
Hitro si nekaj izmisli.
Tu v Hohmanu ne.
Izvoli, ljubica, drži tole, prosim.
Otroka, pridita sem k babici. -Ja.
Da bi prodal tole zgodbo,
potrebujem pravo mešanico mistike in legende.
Tu v Hohmanu je dežela zvezd.
Če nimaš zvezde, lahko na vse skupaj kar pozabiš.
Božiček tvoje hiše še povohal ne bo.
Čakaj.
Improviziram, gradim novo tradicijo.
Dobra je. -Prav.
Ni dvoma. V teh krajih
ni božiča, če ni zvezde.
Daj no, ugrizni v vabo.
Tako, ja.
Prav.
Piška pečena.
OČETOVA OSMRTNICA - ROJEN 16. APRILA UMRL 19. DECEMBRA
Ralph, čez 15 minut gremo. -Prav.
Kako ti gre tam zgoraj?
Krasno.
Glej to.
Te osmrtnice so tako neosebne.
Pa napiši bolj osebno.
Večina ljudi bo ob njej
zadnjič pomislila nanj. To je velika odgovornost.
Ja.
Če kdo zmore, si to ti.
Pripravit se grem.
Prav. Kmalu pridem dol. -Velja.
Človeška žival ima neverjetno sposobnost izogibanja največjim odgovornostim,
ko je pri roki lažje opravilo.
Ne dvigajte! Pričakujem pomemben menedžerjev klic.
Dober dan. G. Ralph Parker pri telefonu.
Dober dan, g. Parker.
Upam, da vas ne nadlegujemo ob napačnem času.
Ne.
Vaše veličanstvo.
Randy.
Ja. Koga si pa pričakoval, predsednika Nixona?
Na začudenje vseh je moj mlajši brat Randy
kar dobro uspel v življenju.
Poslovno potuje po svetu, pravi Rockefeller je.
Hotel sem vprašati, kako se mama drži.
Ja, rekla je, da si na poti.
Glej, Ralph, stvar je...
Ni tako lahko priti iz Indije v Indiano.
Ampak se trudiš, ne?
Ja, na letališču sem. Čakam, da se pojavi letalo.
Tipično zanj, Randy je potisnil glavo v pesek.
Kako je z mami?
Nenapisano pravilo med sorojenci pravi,
da v določenih izrednih okoliščinah
udarec pod pasom ni le dovoljen, ampak celo potreben.
Mislim, da se ji vračajo moči.
Kaj to pomeni?
Končno je nekaj pojedla. Hvala bogu.
Pol krekerja.
Krekerja? Čakaj, je to vse? Kreker?
Ja, še vedno je v postelji.
Živjo, mami.
Ampak danes je spregovorila.
Kaj je rekla?
Eno besedo.
Rekla je: "Randy."
Vsi vemo, kako zaposlen si in kako zelo se trudiš priti sem.
Ne, čakaj! Ralphie! Čakaj, ne!
Ralphie, ne odloži... -Mislim, da je vstala.
Ralphie, ne odloži...
Končati moram. Srečno, Randy. Adijo. -Ralphie, ne odloži mi zdaj...
So konjičkarji, šušmarji in diletanti,
ampak vsi se skrijejo pred najbolj zoprnim ljubiteljem od vseh...
Pomponi.
...zagretežem.
Svoje drsalke ima s sabo?
Vedno.
Videti si kot princesa.
Moja žena je samozvana ljubiteljica umetnostnega drsanja.
Dobro, pojdimo.
Gremo.
Zabavaj se, Ralphie. -Adijo, mami.
Njena sposobnost, da si zapomni vse drsalce,
gibe in njihovo vrednost v točkah, je primerljiva samo...
Z njeno popolno športno nesposobnostjo.
Veš, res sem dobra, ko pridem na led.
Tako krepke gležnje imaš, da sem presenečena, da so se vdali.
Glej, tele sem našel na podstrešju. Zabavno.
Hvala.
Dobro, pustil ti jih bom, draga.
Delati znam trike in razne reči.
Večina nasilnežev si za praznike vzame prosto,
za nepoboljšljivce, kot sta ta dva, pa se lov nikoli ne konča.
Celo arabesko znam.
Si jo izvedla na verandi?
Kot nič hudega sluteče žrtve v rezervatu
je Julie, Marka in Delberta pritegnila džungla krame na dvorišču Bumpusov.
Počasneje, slabo mi bo.
Kaj?
Sledi neizbežno.
Mark, spet sta tu! -Pojdimo na vrt.
Tamle so.
Raje zbežite!
Dajmo, Mark, pohiti! -Se vidimo.
Obtičal je.
Hej, otroka, bi se igrala...
Nehajta!
Barbara! Tega ne bom dovolil.
Spustita ga! -Reci, pa te spustiva.
Samo prosi za usmiljenje. -Ne!
Reci že. -Reci.
Dobro, usmiljenje.
Hej, dovolj je!
Njegov oči, ucvriva jo. -Gremo!
Očka mora rešiti otročičke. Se vidimo prihodnjič!
Mark, si cel? -Pusti me.
Mami.
Pridi, srček, nič ti ni. Takole, greva.
Zdaj ste ga pa usrali. Lov na nas je odprt.
Tepec.
Pazi, kako govoriš.
Ima prav? Se za Delbertovimi mrtvimi očmi skriva neizmerna modrost?
Sem poslabšal položaj, ko sem jih ščitil?
Oča, spet so tu!
O, matiček! Pa ne Črni Bart in njegova tolpa.
Tvoj večni sovražnik. Kaj bomo zdaj?
Borili se bomo.
PRGIŠČE SNEŽNIH KEP
Spet se srečava...
Ralphie.
Zgledujte se po meni.
Ogenj!
Pojdi s poti!
Udarite nazaj! Kaj počnete?
Za nobeno rabo niso.
Pa ne Marka!
Oča! Reši me!
Ne!
O, ne, oča.
Vrnili se bomo, Ralphie.
Tebe pa ne bo, da bi jih rešil.
Odjezdimo!
Ralph!
Kdo se bo zdaj boril za nas, mamca?
Konec je z nami.
Vsi starši se enkrat naučijo, da ne morejo večno ščititi otrok.
Prej ali slej morajo sami poskrbeti zase.
Moram povrniti božično ozračje.
Ni boljšega kraja, kot je največje in najsvetlejše razvedrilo v Hohmanu.
Poglej to. Izložba Higbeeja.
Bi jo rada videla? Kar pojdita. Dajmo.
Hudo. Takšna je, kot si jo opisal. -Kar dobra, ne?
Čarobno se upira zobu časa.
Izložba v Higbeeju nas ni razočarala.
BOJNA LADJA
Navduševala je staro in mlado.
JENKI DVOSED
Počasi sem začutil, da božični čar spet žari.
Čas je, da ga spremenim v velik kres.
Kdo bi šel rad k božičku?
Ja! -Ja!
Notri je. Pojdimo.
Ho, ho, ho! Vesel Božič!
Veličastno!
Neverjetno!
Res je. Hvala bogu. Res neverjetno.
Pojdita v vrsto k božičku.
Ko bosta končala, se dobimo tukaj. Prav?
Prav, mami. -V redu, adijo.
Ko vidiš božič skozi otrokove oči,
te preplavijo davno pozabljeni spomini in čustva.
Ne dovoli, da te brcne v obraz.
Že v redu.
Dobro. Kaj bomo?
Imam božične prihranke in tule je seznam.
V redu. -Zabavajta se, otroka.
Jaz grem v kavarno. -Adijo, mami.
Dobro. "Fleksibilni dirkalnik F-23, lačni povodni konj, pečica za lahko peko."
Ja, vse je tu. -V redu. Pripravljena?
Greva! -Greva!
Izvolite, gospod. Oprostite. -Ste celi?
Zelo mi je žal. -Vsi so celi. Pojdiva.
Vzemi bergle. -Prav. Oprostite, zelo mi je žal.
Hvala.
Tamle je. -Živjo, mami.
Živjo. -Majhno nezgodo sva imela.
Ojej. Sedi sem.
Takole. -Hvala.
O, bog. V redu. -Bom jaz. V redu.
Jaz grem. Uredil bom. -Boš res lahko?
Ni problem, zmogel bom. -V redu. Srečno.
Bi enega? -Ja.
Želimo vam vesel Božič
In srečno novo leto
Ho! Ho! Ho!
Bi malo?
Ne. -Ne.
Prav.
Všeč mi je tako božično nakupovanje.
Zelo civilizirano je.
Vesel božič. -Hvala.
Dobro. Imam sestavljanko in vse majhne reči.
Bravo. Kje sta otroka? -Zelo dober začetek.
Na polovici vrste.
Dobro, pojdi. -Prav. V redu.
Moj mož opravlja vse božične nakupe.
Ona je imela drsalno nezgodo.
Res ne bi malo?
Res. -Res.
Prav.
PEČICA ZA LAHKO PEKO
Matiček...
Vesel božič!
O, bog, ta je pa divji. Dvigni ga.
Zadnja priložnost.
Ne, hvala.
Prav.
Ho! Ho! Ho! -Vesel božič.
Kdo je naslednji? -V redu, zdaj pa ti.
Pridi gor. Dajmo. Pridi.
Dajmo. Pridi že! Ne drzni si!
O, bog.
Prinesite brisalo. Pojdite po brisalo, dajmo.
Letos mi raje piši. -Pridi spet jutri.
Res ne bi smela toliko piti na prazen želodec.
V torbici imam sladkorno palico.
Dajmo, gospa, prosim...
ODPRTO
Vesel božič!
Si res pravi božiček?
Pa smo spet tam.
Ja, seveda sem.
Koliko je jelenov? -Osem.
Kaj dobijo poredni otroci? -Premog.
Tvoje zakonito ime? -Kristopher Kringle.
Širina in dolžina severnega tečaja?
90 severno in 135 zahodno.
Dober si. Zelo dober.
Ja, sem.
Kaj je na vrhu jelke? Zvezda ali angel?
Dajmo, Kringle, ne zaserji zdaj.
Zvezda!
Bravo, stari. -Res si božiček.
Ja, sem!
Dobro. Hočem...
Mačko lahko zagotovim, tisto drugo pa sama uredi.
Velja.
Dobro, gremo. Vesel božič! Hej!
Hej, božiček, kaj je tisto drugo?
Punčka je prosila za hladilnik za plymoutha letnik 66.
Spusti!
Ti je uspelo?
Mislili ste, da mu ne bo uspelo.
Cin cin cin, Batman zgin Robin je čisto hin
Batmobil je narobe zavil In ušel je Joker ušiv
Prekleti hladilnik!
Saj to ni res! -O, fant. Spet?
Ubogi Ralphie.
Jajce. -Ja.
Zmajkalo jih je.
Pa saj to ni res.
Dobro, udobno se namestite, nekaj časa bo trajalo.
Sam se mora ohladiti. -O, fant.
Mami, se greva lahko igrat v sneg?
Ja. Zakaj pa ne?
Vzemita rokavice.
"Ne, dragi, kupi plymoutha."
Ne, ne. Narobe delaš.
Močneje jo moraš stisniti, če hočeš, da leti dlje.
Pokazal vama bom. Stisniti jo moraš.
Pa saj sta že delala snežne kepe.
Če hočeš, da daleč leti, jo moraš dobro stisniti.
Čim močneje jo stisneš, dlje bo letela.
Takole. In potem gre...
Tako. V redu? Srečno.
Takole?
Vprašanje je, ali imaš dovolj streliva.
Kaj sem pa jaz naredila?
Njegova pajdašica si. Kepanje!
Ne bi me smela izzvati.
Vrzi nazaj.
Daj ju, Ralphie!
Dajmo.
Mislil sem, da si poškodovana.
Nič me ne boli. -Na čigavi strani pa si?
Z Markom sem, ti pa z Julie.
Velja.
Dajmo, mami. -Stoj. V kritje.
Hej, počakajte name.
Čakajte...
Nazaj v avto, mami!
Ja, dobra zamisel.
Ne, v kritje! Beži!
Stavim, da me ne zadeneš!
Greš stavit? -Ja, lahko!
Ne, ne moreš. -Ja? Glej to!
Daj ga, oči!
O, mojbog, ubil sem Julie!
URGENCA
Oči, prevozil si tri stop znake.
Hvala, Mark.
To je tvoj oči.
Vsi ven, prosim. -Ralphie.
No, pridi. Držim jo. V redu je. Pridi, ljubica.
Smo doma? -Ne, mami, v bolnišnici.
Pojdi v bolnišnico, prosim.
Bo izgubila oko?
Ničesar ne bo izgubila. Pojdi noter.
Dobro si jo zadel.
Ja, tam sem bil, videl sem. -Le mirno.
Vse bo v redu, ljubica. -Nič ji ni.
Mark, ni vljudno buljiti.
Le poglej to.
Kiklop sem.
Pridi, gremo domov. Namazala te bom z bactinom.
Tako mi je žal, ljubica.
Ne, v redu je, dragi.
Zdravnik je rekel, da bo čez par dni v redu.
Ja, a vseeno pazimo, da ji kaj ne pade v oko.
Na primer kepa?
Dobro, peljali te bomo domov, na varno.
Ralph.
So nas oropali?
Moji možgani so premlevali kruto resničnost,
da je šel ves denar, ki smo ga privarčevali za božič.
In kaj nam je ostalo zdaj, tri dni pred božičem?
Nič! Niti eno ušivo darilo!
Edina sreča...
To boli? -Ne.
Otroka nimata pojma.
Prekleta reč.
To pa res.
V nemogočem položaju
sem storil to, kar bi storil vsak dober starš...
Nisem se zmenil za težave v upanju, da bodo same izginile.
Živjo, Reuben, tu Ralph Parker.
Kličem, da ti povem,
da sem pri koncu pisanja nadaljevanja.
V nekaj dneh bom najbrž gotov.
Če misliš, da bo to kaj pomag...
Glede na to, da se niso oglasili...
Še nič?
Ja. Še ena priložnost.
Dobro. Morda veš, ali so dobili košaro sadja, ki sem jim jo poslal?
Vem. Lotil se bom tega.
Ralph, vem, da boš napisal lepo osmrtnico,
ampak zdaj se moramo posvetiti božiču.
Ja, vem. Z veseljem.
Ampak malo sem jezen na pošasti,
ki so najinim otrokom ukradle darila.
Vse sem imel. Vse. Čisto vsa darila.
V Higbeeju si bil res od sile.
Ja, res sem bil.
Ampak potem smo se začeli kepati.
Zabavali smo se in Mark je rekel: "Stavim, da me ne zadeneš od tam!"
Pojavila se je od nikoder.
Nisem je videl. Kar teleportirala se je.
Ralph. Dragi, vsi vemo, da nisi hotel zadeti hčere.
Fant.
Tole je res... Pri mojem očetu je bilo vse to videti preprosto.
Ja, tako je pri dobrih starših. A to ne pomeni, da je bilo lahko.
Glej, zbrala sem vso gotovino
in to, kar je ostalo od božičnega sklada.
Še vedno lahko nekaj kupiva otrokoma.
Koliko imava?
Skupaj z drobižem iz pepelnika...
21 dolarjev in 17 centov.
Huje je, kot sem mislil.
Vse je padlo tako nizko,
da moramo uporabiti najtežji starševski manever,
nižanje pričakovanj.
Hej, otroka.
Zdi se nama, da bo ta božič zelo zabavno,
če se malo bolj posvetimo hvaležnosti.
Ja... -Prav?
Čakaj. Kaj se dogaja?
Ta je pa hitra.
O tem bi se rada pogovorila.
Bistvo božiča ni, koliko čudovitih daril dobiš.
Da ne?
Nekaj sumita.
Ne, ni, Mark.
Namreč tole je del božiča. Kajne?
Morda najboljši del.
To, da smo vsi skupaj in uživamo v slastni, doma narejeni hrani.
Dober poskus, Sandy.
Hočeta reči, da ne bova dobila daril, samo še več enolončnice?
Ne, ne. Tvoja mama mi skuša pomagati povedati,
da darila bodo, samo morda ne tista, ki sta jih hotela.
Ali to pomeni, da božiček ne bo prišel?
Umakni se, umakni se! Izstreli se!
Ne, seveda bo prišel.
Božiček vedno pride. -Ja.
Ne, samo hočeva, da ne pozabita ene stvari.
Prosim, ne reci tega.
Važen je dober namen.
Ne! Rekla je! Otroka sta to zavohala že od daleč!
Torej bo božič zanič?
Sem vedel! To pomeni, da ne bom dobil sani, kajne?
Manj predrznosti in več hvaležnosti.
No, vsekakor sta razumela sporočilo.
Greš lahko za Markom?
Pardon.
Bi igrala pike?
Enooke pobe?
Ne, hvala, babi.
Nekaj pomembnega moram rešiti.
Mark, pojdiva na sprehod.
Pridi.
Pivo za očija, Shirley Temple za sina.
Na božič.
Na zdravje. -Na zdravje.
Genialna pijača Shirley Temple.
Nekaj preprostih sestavin, pa se otrok počuti kot odrasel.
Ne, Ralphie, po tako težkem tednu
nič ne skrbi za to. Na račun hiše je.
Sem slišal na račun hiše?
Ne, nisi.
Hej, fant, kako kaj tvoj božič?
Še kar. Skušam se posvetiti hvaležnosti.
Zelo nizko, Ralph.
Hej, Mark, si že kdaj delal kot barman?
Deset let sem star.
Dovolj. Pridi sem, zabavaj se malo. Dajmo.
Je kakšen tu notri? Ne, nič.
Poglej ga no!
Hej, pridi z mano.
Kaj hočeš? Ravno nameravam nahraniti jastoga.
Našla sem tvojega mladička.
Najbrž se je nekako izmuznil ven.
Kaj imaš za bregom?
Če hočeš nazaj svojega srčkanega mladička, hočem nagrado.
Kakšno nagrado?
Takole.
Ni šans.
Ja.
Uspelo je. Kaj pojdi tja.
Hvala, poba. V redu si.
Mark, oglasi se. Dajmo.
Halo?
Počakajte, pogledal bom. Je Junior tu?
Junior Kissel? Junior Kissel?
Junior Kissel?
Ne, žal mi je, gospa.
Tu ni nikogar z imenom Junior.
Vesel božič tudi vam. Adijo.
Bravo. Super si se odrezal.
Od sile je.
Naraven talent.
Bravo, poba.
Izvoli.
Flick, pivo in vrečko ocvirkov. Na moj račun.
Ocvirkov je zmanjkalo.
Kakšen bar je to, če mu zmanjka ocvirkov?
Veste, prejšnji teden jim je zmanjkalo pražene koruze.
Takšen bar, ki podpira tipa,
ki ima velik dolg in je še nespoštljiv do lokala.
Tvoj ton mi ni všeč.
Sicer bi najbrž težko priznal,
ampak nekje globoko v sebi je Flick zameril Schwartzu
za tisto na igrišču pred dolgimi leti.
Kakšen ton pa bi ti bil všeč, tvoje veličanstvo?
Morda se boš bolje počutil
v sosednjem baru The Knight Cap.
The Knight Cap?
The Knight Cap. Bar iz najnižjega Dantejevega kroga.
The Knight Cap?
Misliš?
Ja, mogoče pa res.
A tako? -Ja.
Ja? Vzemi besedo nazaj.
Le zakaj? -Prisežem pri materi, Flick.
Vzemi nazaj! -A res?
Kaj praviš na tole? Vzel jo bom nazaj, če se zapelješ po rampi.
Po rampi? Nihče pri zdravi pameti ne bi privolil v vožnjo po rampi.
Se ti je sfecljalo?
Mislim, odrasel sem. Ne bom se peljal po nobeni rampi.
Ampak Flick je že dve potezi naprej.
In... zbrisal ti bom dolg.
Ubogi Schwartz je bil pretentan.
Da se ne bi osramotil pred kolegi brezdelneži,
je Schwartz zapečatil svojo usodo.
Velja. -Prav.
Dobro, gremo vsi ven. -Oči, pojdiva!
ŠLI SMO K RAMPI PRIDEMO ČEZ 20 MINUT
POZOR VOJAŠKA NAPRAVA
Rampa, opuščeni eksperiment inženirske vojaške enote.
Pozimi se je spremenila v zamrznjen žleb groze.
Po rampi se lahko zapelješ naravnost v krsto.
Mater... -Ja? Kaj si rekel?
Ne. Nič.
Izvoli. Tvoj pogreb.
Peljal se bo po tem?
Kaj hudiča zijate? Neumni smrkavci.
Zmešalo se mu je.
Kar naprej. Kar naprej v hrib, Schwartzy.
Dajmo! Hladno postaja.
Kaj počneš, stari?
Stisnil bo rep, nič ne skrbi.
Tole je noro. Tole je noro.
Odpustil mi bo dolg.
Hej, se boš zapeljal dol
ali pa nam bodo tu zmrznila jajca?
Če je maščevanje jed, ki najbolj tekne mrzla, je tole zamrznjena večerja.
Ni šans, da bi se ubil zaradi tega. To je noro!
Hej, Schwartz, trojno te izzivam!
Če se Schwartz zdaj umakne,
se nikoli več ne bo mogel prikazati v Flickovi taverni,
morda še v vsem Hohmanu ne.
Zdaj ga imam, dobro sem ga.
Dobro, najbolje, da se umaknemo.
Hej, Ralphie, saj bo preživel, kaj?
Raje se umaknimo.
Storil bo to. -Dobro, gremo.
Geronimo!
Schwartz. Schwartz.
Schwartz. Schwartz, zbudi se. -Schwartz, zbudi se.
Je živ?
Najbrž. Ne vem. Schwartz, zbudi se, stari.
Schwartz.
Kakšen smrad!
Mislil sem, da smo te izgubili, bratec.
Mi je uspelo? Sem si izbrisal dolg?
Ja, daj no, Flick!
Ja, dolg ti je oproščen.
Peljali te bomo domov.
Prav. Ampak najprej pojdimo na pijačo.
Na moj račun.
Podžgani z junaškostjo, tekmovalnostjo in pijačo
so pivski bratci stvari vzeli v svoje roke.
Ne. To so moje sani! -Daj no.
Vsak s trohico soli v glavi ve, da se starejši od 40 let ne bi smeli sankati.
A tole niso razumni ljudje.
Ne moreš odvrniti oči.
S poti! S poti!
Toliko zimskih žrtev nisem videl že od korejske vojne.
Oči! Poglej to!
Mark! Ne! Ne!
Pazi!
Zavij, zavij!
Počasi, fant.
O, mojbog. Ubil sem Marka!
Živjo. Zelo pozno je.
Je šlo z Markom v redu?
Bolj ali manj.
Dobro. Poskrbela sem za darila.
Hvala ti.
Ni za kaj.
Lahko noč.
Mimogrede, Mark si je zlomil roko.
Moja mama je ena izmed najbolj ustvarjalnih
in neizprosnih igralk scrabbla na vsem srednjem zahodu.
Vsi vedo, da z njo ne gre češenj zobati.
Razen Sandy...
Mislim, da ni besede bajillion.
Pa je. Pravkar si jo uporabila v stavku.
Torej, dvakrat dvojne točke
in bonus za dolgo besedo, ki znaša 50 točk.
Samo trenutek.
122 točk.
Vesta, otroka, ko je bil oči vajinih let,
je imel podobno težavo, a jo je rešil.
Primer Scuta Farkusa.
Res? -Kaj se je zgodilo?
Tistega poba je prebutal kot mačka. To se je zgodilo.
Oči je nekoga pretepel?
Čakaj, je ta zgodba resnična?
Je tako težko verjeti?
Ralph...
Te je še kdaj nadlegoval?
Ne.
Hej. Nekaj si morata izmisliti. Ne moreta biti samo njuna tarča.
Armoire.
Ni take besede.
Ja, je. Bolj nobel beseda za omaro.
Zgoraj jo imaš.
To pa že ne.
V Indiani rečemo omara.
Pridi, vzemi plašč.
Zakaj?
Zamisel imam.
Arm. Pet točk.
O, fant. Celih pet točk za Sandy. Bravo.
Grd je.
Najgrši.
Čas se izteka in potrebujem dobre novice.
Vse moje upanje sloni na še zadnjem založniku.
Halo, tu Reuben.
Živjo, Reuben, spet Ralph.
Ralph... -Si na božični večer še vedno v službi?
To pa je predanost. -Ja.
Kličem, da preverim še zadnjič pred božičem.
Ne, Ralph, ničesar ni.
A, tako.
To je konec. Imel sem priložnost in zdaj sem dobil odgovor.
Ralphie, si v redu?
Ja.
Ne. Ne.
Tista osmrtnica je nekaj najtežjega, kar sem moral kdaj napisati.
Pravkar sem ugotovil, zakaj. Ker nisem pisatelj.
Vprašaj katerega koli založnika v Chicagu.
Nikomur ni mar, mami. Nihče noče moje knjige. Konec je.
Oh, Ralphie.
Pa osmrtnica?
Kako naj človeško življenje strnem v en odstavek?
Ne morem.
Ralphie.
Ralphie, poglej me.
Pozabi na založnike in odstavke.
Ne trudi se napisati popolnih besed.
Življenje ni popolno.
Tvoj oče nikakor ni bil popoln.
Samo piši o človeku, ki ga imaš rad.
Ali pa ne. Kakor hočeš.
Videti je kot rožnata pošast.
Tole je svetilka!
Takšno sem imel, ko sem bil star osem let.
Neverjetno, jez je popustil.
Ko nisem več mislil nase,
so besede in čustva kar pljusknili na strani.
Prsti so le s težavo dohajali poplavo spominov
na mojega očeta.
RALPH PARKER: MOJ OČE
Živjo.
Si v redu?
Veš, pa sem res.
Dobro.
Kaj se pa vama dogaja?
Nič. -Nič.
"Nič." Za vsakim "nič" se vedno skriva "nekaj".
Prihajata. -Glej, še en snežak.
Adijo!
O, moj...
Strela, kaj se vama je zgodilo?
Ja, fanta. Sta se v kaj zaletela?
Mogoče v drevesni štor?
Tole je pa moje! Hvala lepa.
Očka naju bo ubil.
Glejte! Poscal se je.
Nisem se!
Pa se je.
Smeh, najostrejše orodje v človekovi orožarni,
ki zna velikane obrezati na velikost miši.
Si se res polulal? -Utihni.
Mark, bravo.
Motorne sani imam.
Čakajte malo, ljudje.
Radar poveljstva severnoameriške zračne obrambe je pravkar ujel
neznan leteči predmet na nočnem nebu.
Leti proti jugu proti celinskemu delu ZDA,
in to z veliko hitrostjo. Ponavljam...
Je to tisto, kar mislim, da je?
...radar je pravkar ujel signal,
ki izvira s severnega tečaja.
Božiček je, božiček je!
Veš kaj? Mislim, da je res.
Končno smo le še eno tiho noč oddaljeni od božiča.
Uspeh je tik pred vrati.
Jutri zjutraj bo moje delo...
Zvezda. Razbila se je.
Še več, spremenila se je v prah!
Jo lahko popravimo?
Ljubica, jaz...
Rekel si, da brez zvezde ni božiča.
Ne, srček, je že v redu. Vseeno imamo lahko krasen božič.
Ne! Rekel si, da božiček ne bo prišel, če ni zvezde.
Ljubica.
Sem to rekel? -Ja!
Če pa nisem vedel, da se bo zgodilo tole.
Vedel sem, ne bo božiča.
Dobro, veste kaj? Ven bom šel.
In prinesel nam bom zvezdo. Še boljšo od te!
Ralphie, božični večer je.
Torej moram pohiteti.
Če je pa vse zaprto.
Slišal si jo. Kam greš?
Uredil bom to.
Ralph! Kar vdaj se.
Ne! Ne bom se vdal.
Prinesel nam bom zvezdo!
In imeli bomo čudovit božič!
Ne. Pojdite proč. Ne zdaj. ne zdaj.
Ne zdaj, prekleto. Pojdite proč.
Pojdite proč.
ZAPRTO
V mestu se je stemnilo in vse manj je upanja na moj uspeh.
FLICKOVA TAVERNA GLASBA - PIVO - ŽGANE PIJAČE
Termin "vlom"
ima od nekdaj neupravičeno zlovešč prizvok.
Po drugi strani se "posoja od prijatelja"
sliši čisto lepo sosedsko.
ZAPRTO ZA BOŽIČ! POJDITE DOMOV PIT
Če bi bil Flick tu, bi me spustil noter.
A ker ga ni...
Prekleto...
Dajmo!
Zmaga!
OPROSTI! PLAČAL BOM ZA OKNO RALPH
Z zvezdo v roki se lahko zmagovalno vrnem k ljubeči družini.
Božič je rešen.
Ti! Stoj pri miru.
Roke gor. Roke gor, pravim.
Že v redu. Poznam lastnika Flicka.
Samo božično zvezdo sem si moral sposoditi. Pustil sem sporočilo.
Sporočilo si pustil. To je pa nekaj novega.
Čakaj,
a se ne poznava?
Scut Farkus.
Tule je, z istimi rumenimi očmi.
Ljubi bog, še vedno ima rumene oči!
S Scutom nisva izmenjala niti stavka,
potem ko sem ga pred desetletji čudežno namlatil.
Reci "stric"!
Mogoče me ne bo spoznal.
Ralph Parker.
Prekleto!
Vlom. Nisem si mislil, da boš takole končal.
Čakaj. Lahko pojasnim.
Sedi v avto.
Prvo pravilo: ko te sovražnik ujame, ne pokaži strahu.
Spoprijatelji se z ječarjem in razvij odnos.
Koliko je minilo? 20, 30 let?
33, če kdo šteje.
Konec je. Scut me bo zaprl in ključ vrgel stran.
Kaj bo z mojo družino?
DESET LET POZNEJE...
Kdo je?
Obisk imaš.
Mrtvak gre.
Sandy! Zgledaš super.
Tudi počutim se super, Ralph. Bolje kot kdajkoli.
Mark? -Živjo, oči.
Zakaj tako govoriš?
O, glej. Naenkrat ga skrbi.
Nisi prišel domov, oči, zato se je vse skupaj malo sfižilo.
Julie, si to ti?
Prinesla sem ti darilo.
Kaj je s tvojim očesom?
Eno obljubo si pa držal, Ralph.
Tistega božiča res nikoli ne bomo pozabili.
Nikoli pozabili! Nikoli pozabili! Nikoli pozabili!
Nikoli pozabili! Nikoli pozabili!
O, mater!
POLICIJA
Tu je policijska postaja. Mimo sva se peljala.
Nič ne skrbi za to.
Ne skrbi? Zelo me skrbi.
Kakšna ječa neki. Scut me bo ubil.
Malo živčen si videti, Parker.
Jaz? Ne... V redu sem.
Tako v redu, da na božični večer vlamljaš v bar?
Nisem hotel. Moral sem.
Potreboval sem zvezdo za jelko, za družino ob božiču.
Vse skupaj zveni nesmiselno.
Ko smo bili otroci, je bilo življenje preprosto.
Sama zabava in igre. Kajne?
Veliko smeha.
Ja, zdaj imam tudi sam potomca,
ki se vse dni vozita okrog z neumnimi motornimi sanmi.
Odkrito rečeno sta še hujša, kot sem bil jaz.
Ne. Kaj pa govoriš? Mislim, ti si bil super.
Kaj govorim? Možgani so se mi skisali.
Moje zadnje besede pred smrtjo so laži! Same laži!
Farkus oglasi se. Kje si? Me slišiš?
O, ne. Kako bom končal?
Smrt s stotimi vbodi? Živ zakopan?
Srednjeveška natezalnica? Zažgan na grmadi? Povožen z valjarjem!
Bazen s piranjami?
Konec poti, Parker.
O, ne, konec je. Lahko se poslovim od...
Tukaj si doma, ne?
Ja, tu sem doma.
Res si moral potrebovati to zvezdo, da si vlomil v Flickovo beznico.
Ja, res je.
Poslušaj, lepo, da si se mi prejle prilizoval,
ampak oba veva, da sem bil v otroštvu precej težaven.
Precej? -Hotel sem biti frajer.
Veš? Tako kot moj stari.
Ampak tisti dan, ko si mi izprašil rit, sem se zamislil.
Le kam tole pelje?
In tako sem vse tisto sranje pustil za sabo.
Poglej me zdaj.
Sem eden od dobrih fantov.
Hočem ti povedati, da sem tvoj dolžnik, Parker.
Hej.
Vesel božič, Ralph.
Vesel božič, Scut.
Veš, če bi se kdo drug odzval na tisti klic,
bi ves konec tedna gnil v ječi. Kaj praviš na to?
Ralphie, našel si zvezdo.
Ja.
Pogrešam ga, mami.
Jaz tudi.
Ampak vem, da je tu.
Zamenjal bom varovalko.
Ne. Ne. Kar pojdi spat.
Naučiti se moram sama poskrbeti za te stvari. Bom že zmogla.
Prav. -Kar pojdi torej. Pojdi.
Gor grem. -V redu.
Pazljivo, mami. -Lahko noč, Ralphie.
Lahko noč.
Zbudita se! -Zbudita se!
Pod jelko so darila. Pojdimo pogledat. Pridita!
V redu, budna sva. -Prav.
Pohitita! -Gremo dol!
Poglej, Julie!
Oči, uspelo ti je! Dobil si zvezdo in božiček je prišel!
Poglej. Čudovito. -Je to reklama za pivo?
Ne sprašuj.
Vesel božič. -Vesel božič!
Vesel božič, mami. -Pojedel je piškote!
Dobro jutro! -Tudi nogavice so polne.
Si ti kupila dodatna darila? -Ne. Si jih ti?
Ne.
"Za Ralpha. Z ljubeznijo, oči."
"Za Julie. Z ljubeznijo, dedi."
Mami, vsa so od očija.
Ja. Ko sem šla sinoči v klet
zamenjat varovalko, sem jih našla.
Očitno jih je že prej kupil.
Ja. Dobro se je odrezal.
Ja.
No, dajmo, odprimo darila. -Ja.
Drug za drugim smo odpirali očetova darila
in se čudili njihovi premišljeni popolnosti.
Pečica za lahko peko. Danes lahko spečem božične piškote.
Ja. -Še celo cof ima.
Res lep.
Res je mehak. -Ja.
Nalivno pero.
Krasno je.
Poglej to.
Fleksibilni dirkalnik F-23 jenki dvosed!
Kako je vedel?
On ve. Vedno ve.
Ko se je zdelo, da manjka samo še oče,
se je pojavil, tako kot vedno, na božično jutro.
KRMILO
Ti si... -Poglej to.
O, fant.
Strastno smo se vrgli na preostala darila.
Vidiš, zdaj te očka ne bo mogel več zadeti v oko.
Po nesreči je bilo.
Nekatera so bila od mame. Nogavice od božička.
Preostala pa rezultat iznajdljive Sandyjine uporabe preostalega denarja.
Koledar zabave. Disko... -Disko.
Poglej to.
Nikogar ni zanimalo, koliko so stala, ker...
Ne morem verjeti, da to rečem: važen je namen.
Še drugo roko si bo zlomil. -Ja, čisto možno.
Oči, nekaj imam zate.
Darila so čudovita, hvala. -Ni za kaj.
Vesel božič. -Vesel božič.
Kaj? Ojej.
Hladilnik. Kje si ga pa...
Izsiljevala sem Delberta. Zlahka je uspelo.
Punčka moja.
Hvala, ljubica, zelo mi je všeč.
Delbert Bumpus. Neskončen vir presenečenj.
Komaj čakam.
Jaz tudi.
Najprej moramo pojesti enolončnice.
No, dajmo. Dva krožnika, dvoje vilic. Pojdita.
Resno praviš? -Resno. Pojdita.
Dajmo, malo se poredita.
Kar ni jih konec. -Vem, vem.
Veš, razmišljala sem.
Eno leto res ni tako dolgo.
Graditi pisateljsko kariero...
Ne, draga. Dogovor je dogovor.
Res je bilo zame darilo.
Ampak januarja grem nazaj v službo. In to je v redu.
Prav.
Ni me motilo pomanjkanje uspeha.
Bolečina je izvirala iz prepričanja,
da še vedno lahko povem nekaj pomenljivega.
Ralphie!
Bravo!
V redu.
Hej, Ralphie! Z ženo sva uživala v tvoji zgodbi.
V časopisu. Super je!
HOHMAN TIMES RALPH PARKER: MOJ OČE
Moja zgodba. Kako so dobili mojo zgodbo?
Ne glej mene.
Jaz sem jim jo dala.
Kaj pa govoriš?
Potem ko si sinoči odvihral, so klicali s časopisa.
Hoteli so osmrtnico za nedeljski časopis.
Sposodila sem si avto tvoje mame in jim jo peljala.
Tole ni osmrtnica.
Ja, vem. Tudi urednik je to rekel.
Ralph, prebrala sem jo. Najboljše je, kar si kdaj napisal.
Poleg tega jim nisem mogla dati
ušivih treh stavkov, ki si jih načečkal na blok.
Bom jaz.
Halo. Ja. Ja, tukaj je.
Zate je.
Kdo je?
Urednik časopisa.
Halo?
Ja. Ja, imam.
V redu. Prav.
Hvala.
No, kaj je rekel?
Zanima ga, ali imam še kakšne zgodbe.
Ralph uspelo ti je.
Uspelo mi je. Uspelo mi je!
Uspelo mi je!
Uspelo mi je, res mi je uspelo!
Bil sem čisto pravi objavljeni pisatelj! In hoteli so še!
Grem jaz!
Rekel je, da jo bodo delili.
Kaj? -Kaj to pomeni?
Pomeni, da bo objavljena v vseh časopisih.
Tudi v Chicagu? -Ja.
Pridi, preberiva jo.
Ralph... -Počakaj me!
Hvala, draga. -Z veseljem.
Ralphie, obisk imaš. -Pojdi.
V redu. -Pojdi.
Kdo je, mami?
Tule je. Naš hohmanski pisatelj.
O, fant! Bravo, stari. -Hej...
Dobra reč, stari. -Hvala, sablja.
Mami je bila zelo všeč, dvakrat sem ji jo moral prebrati.
Hvala za zgodbo, Ralph.
Živjo, Larry. -Krasen izgovor, da grem iz hiše.
O, ja. -Bi mogoče enolončnico?
Obožujem jo.
Gotovo ste lačni.
Enolončnica. -Z veseljem.
Jejmo. -Dajmo.
Vesel božič, vsi!
Vest se je širila
in prišlo je pol soseske.
Mama je vse sprejela odprtih rok, če le niso bili koledniki.
Pridno ješ? -Ralph...
Ne, res je. -Policist Farkus...
Hej, kaj se dogaja?
Randy!
-Mami!
Živjo. Vesel božič, veliki brat. -Prišel si.
Ja. Kreker?
Stric Randy!
Živjo, smrkavca. Kako sta kaj?
Lepo vaju je videti.
Pojdita pobrskat v tistem kovčku tamle.
Po poti sem nabral nekaj daril. -To.
Sandy! Živjo... -Randy! Živjo. Vesel božič.
Nagačena mačka, ki sem jo hotela!
Krasno! Sablja. Odlično.
Ne, ne. -Pazi na sestro.
Kakšen vonj je pa to?
Enolončnica. Pridi jest. Gremo. -Kaj, za božič?
Le pridi. Nekaj posode potrebujemo.
Pa dodatne stole. Dajmo, vsi skupaj.
Vsi so se zbrali okrog mize, zavihali rokave
in malo popustili pasove.
Enolončnice niso imele nobene možnosti.
Vsekakor ne ob vreči brez dna, imenovani dobri stari Larry Novak.
To!
Puran! Puran je pripravljen!
Naredite prostor za purana! Takole, v redu.
Ko sem seštel vse skupaj,
ni bil ravno popoln praznik, kot sem si ga zamislil.
Moja žena z berglami, sin z zlomljeno roko,
hči je skoraj oslepela, ukradli so nam darila in moja knjiga je propadla.
Ampak hiša je bila po neverjetnem spletu okoliščin,
klub vsem glavobolom in razočaranjem,
spet polna življenja, smeha in ljubezni.
Oče bi bil ponosen.
Presneto, Ralph! Uspelo ti je.
Mami, kaj praviš?
Nisem je še prebrala.
Kaj? -Kaj?
Ne. Hotela sem jo slišati od sina pisatelja.
Ja, oči, preberi jo.
Ja.
Pridi sem.
"Moj oče.
Moj oče ni samo praznoval božiča, užival je v njem.
Za svojo družino ga je napolnil z življenjem.
Še zlasti en božič je izstopal kot zlati mejnik.
Vse se je začelo v stari dobri hiši v Clevelandski ulici.
Bližal se je božič, krasen, veličasten, prelep božič,
okrog katerega se je vrtelo vse otrokovo leto.
Središče Hohmana je bilo pripravljeno
na vsakoletno praznovanje miru na Zemlji in dobre volje med ljudmi.
Za enega dečka pa je čas mineval
v pričakovanju najbolj želenega darila,
na kakršnega upa devetletnik. Svetega grala..."
...Sveti gral božičnih daril.
Zračna puška Rdeči jezdec z 200 naboji.
NOVA BOŽIČNA ZGODBA
Prevedel: Gregor Lavrin