Downloaded from YTS.MX
Printre cele mai periculoase animale de pradă din ocean...
Official YIFY movies site: YTS.MX
doar unul este destul de îndrăzneţ ca să pătrundă...
chiar şi în locul în care locuieşti.
SECRETELE RECHINULUI-TAUR
Rechinul-taur, "golanul" de la tropice...
este cunoscut ca fiind agresiv.
Măiculiţă !
-Ia uite-i ! -Dumnezeule !
-Măiculiţă ! -Doamne sfinte !
Asemenea oamenilor, rechinii-taur preferă apele calde.
Litoralul din Brazilia, Florida, California.
Şi nu se opresc acolo.
Spre deosebire de mulţi rechini, le prieşte apa dulce.
Râuri, lacuri, porturi, canale.
Înoată mulţi kilometri de-a lungul Amazonului.
Au invadat New Orleans, până la lacul Pontchartrain.
Au înotat peste 2.700 km în Mississippi, până la St Louis.
Şi Florida, cu canalele sale artificiale,
este înţesată de rechini-taur.
Atenţie ! Păzea !
Ăsta bate spre 200 kg ! Uitaţi-vă ce rechin imens !
Dau târcoale curţilor oamenilor.
Trăiesc şi vânează printre oameni.
Chiar mănâncă alţi rechini.
-Ce rechin mare ! -Doamne !
-Dumnezeule, ia uitaţi-vă... -Măiculiţă !
Scuze, dar ce naiba a fost asta ?! Ai filmat ?
Sunt misterioşi şi pot fi fatali pentru oameni.
Iată ceea ce ştim !
Asemenea taurilor de pe uscat, au corpul musculos şi robust.
Cei mai mari ating 3,3 m lungime...
şi peste 300 kg, preponderent muşchi.
Şi sunt destul de neruşinaţi ca să fure.
Aceşti pescari sunt obişnuiţi să aibă rivali.
Peştii caranx sunt căutaţi de pescari,
o masă pentru întreaga familie.
Dar rechinii-taur nu vă lasă să-i prindeţi.
Intervin cu orice prilej, cu o iuţeală imprevizibilă.
Rechinul alb, rechinul-tigru şi rechinul-taur
sunt cei mai periculoşi rechini de pe glob.
Rechinul alb ucide cel mai bine în apă rece.
Poate fi de şapte ori mai greu decât un rechin-taur
şi de două ori mai lung.
Hrana preferată: focile.
Metoda sa de vânătoare e cunoscută.
Caută exemplarele slabe...
Face economie de energie...
pentru momentul perfect.
Fălcile rechinului alb pot tăia foca în două.
Dar muşcătura rechinului-taur este şi mai puternică.
Mănâncă orice, de la delfini şi ţestoase la alţi rechini.
Au o muşcătură de 70 kgf/cmp...
suficient ca să sfărâme un picior.
Următorul concurent este rechinul-tigru.
Coşul de gunoi al mării.
Mănâncă mai orice,
cu şirurile sale de dinţi ca zimţii fierăstrăului.
Mai mare decât rechinii-taur, înoată mult.
Hoitul unei balene ce pluteşte într-o mare tropicală
îi face să vină cu grămada.
Rechinii-taur cutreieră aceleaşi oceane calde,
dar au un avantaj în plus.
Pot să vâneze unde nu pot rechinii-tigru şi rechinii albi.
Rechinii-taur nu au nevoie să mănânce zilnic.
Sunt profitori şi caută prăzi uşoare,
care să le ţină de foame zile la rând.
Coasta estică a Africii de Sud
este printre cele mai înţesate cu rechini.
Un banc de sardine atrage o grămadă
de prădătoare de top.
Ca nişte bombardiere, corbii-de-mare atacă din aer.
Delfinii adună prada pentru ospăţ.
Balenele lui Bryde se ghiftuiesc.
Şi vin şi rechini: arămii, de nisip şi cu înotătoare neagră.
Dar rechinii-taur sunt absenţi.
Există un motiv.
Spre deosebire de alţi rechini,
rechinii-taur îşi pot controla nivelul de sare din organism.
S-au adaptat să trăiască în estuare şi apă dulce.
Asta înseamnă că se pot deplasa de la apă sărată la apă dulce.
Pot să invadeze terenurile de vânătoare departe de ocean,
unde trăiesc oameni.
Şi unde se joacă.
Nimeni nu-i vede apropiindu-se.
Uite rechinul !
Rechini imenşi, la kilometri depărtare de ocean.
Rechinii-taur ajung în râuri peste tot în lume.
Pleacă.
Singurul rechin fatal care poate trăi în apă dulce.
Sunt aproape de locuinţele noastre,
dar ştim foarte puţine despre ei.
Dr Ryan Daly studiază rechini-taur în Africa de Sud.
Vrea să afle de ce sunt atât de sprinteni şi de rezistenţi.
Ryan este specialist în migraţia rechinilor,
află unde mănâncă şi se înmulţesc şi cum le afectează asta specia.
Zilnic, Ryan prinde rechini şi le pune dispozitive de urmărire.
Marcăm rechinii-taur îndeosebi ca să aflăm
unde se duc şi unde stau,
să punem în balanţă refugiile şi riscurile
din timpul migraţiei şi al deplasării lor.
Are sarcina de a se apropia de un prădător
de care vrea ca oamenii să se ţină departe şi invers.
După opt ani de urmărire, a descoperit
că rechinii-taur parcurg aproape 1.600 km în fiecare an.
Adesea chiar mai mult, bănuieşte el.
Locul principal de studiu al lui Ryan e în sudul Mozambicului.
MOZAMBIC
La aproape 5 km de coasta Ponta do Ouro,
vin rechini de pretutindeni.
Un recif sănătos, plin de hrană, atrage animalele de pradă.
Şi este locul perfect pentru a studia rechinii.
Ryan caută să identifice câteva exemplare,
să afle care trăiesc în zonă.
Sunt foarte mulţi rechini acum aici.
Cinci cu înotătoare neagră, doi rechini-tigru
şi mulţi rechini-ciocan.
Locul forfoteşte de rechini !
Ryan caută rechini-taur.
Exemplare mari.
Ryan consemnează cum vânează, cum se întrec între ei.
Dar acum Ryan face un pas mai departe.
Este aproape imposibil să arunci o privire asupra lumii lor.
Dar noua tehnologie ne-a permis să folosim videocamere
pe care le amplasăm pe rechini, să ne strângă ei datele.
Întâi, să prindă un asistent care să-l ajute la cercetare.
Este greu să prinzi rechini-taur, par să ştie că vrei să-i prinzi.
A muşcat.
Rechinul trebuie istovit înainte să amplaseze Ryan aparatul.
Îi induce rechinului o stare catatonică şi strânge datele.
Să-l întoarcem şi apoi îi amplasăm videocamera.
E bine.
Înainte ca rechinul să plece, Ryan îi face o poză pentru identificare.
Videocamera de la înotătoare nu va filma
până când rechinul nu-şi va relua activitatea normală, peste 12 ore.
Se va filma pentru prima dată comportamentul unui rechin-taur
în Oceanul Indian.
Niciun om nu le va distrage atenţia.
Vom vedea doar ce vede rechinul-taur.
Măsoară din ochi prada.
Alţi rechini.
Rechini cu înotătoare neagră.
Rechini-tigru mari.
Şi, în cele din urmă, încă o premieră:
un rechin-taur filmează alţi rechini-taur.
Toate prădătoare de top,
ce se îndreaptă instinctiv spre o sursă de hrană.
5.000 de peşti din speciaCaranx ignobilis.
Experţi la vânătoare, un duşman redutabil.
Bătând fiecare spre 80 kg,
nu se tem de rechini.
Se folosesc de pielea rechinului să scape de paraziţii de pe solzi.
Sunt şi rapizi.
Nu sunt uşor de capturat.
În fiecare an, exact în aceeaşi perioadă,
înainte să fie lună plină,
se adună în sudul Mozambicului pentru a se înmulţi.
Acest ritual anual îi oferă lui Ryan o ocazie nemaipomenită.
Sunt mulţi peşti mari aici.
Nu-ţi vine să crezi ochilor când vezi ditamai bancul de peşti.
Mă uimeşte de fiecare dată.
Miile de peşti asigură o masă îndestulătoare.
Videocamera de pe rechin n-a înregistrat până acum niciun atac.
Ryan are nevoie de mai multe filmări.
Există o metodă mai uşoară de a le obţine.
Avem o videocameră cu un nou design,
care ne permite să vedem ce vede rechinul.
Videocamera nu trebuie amplasată pe rechin.
Doar îi dăm momeală rechinului şi va duce aparatul cu el şase ore.
Un rechin cu înotătoare negre ia primul aparatul şi o întinde.
Nu e tocmai ce aştepta Ryan.
Dar are ocazia să vadă ceva nemaivăzut.
Vedem că aceşti rechini înoată aproape unul de altul.
Uneori chiar se izbesc unul de altul.
Rechinii sunt într-o continuă întrecere.
Dar recurg şi la strategii.
Au sosit şi rechinii-taur.
Rechinii cu înotătoare neagră şi rechinii-taur se aşază
în jurul bancului de peşti.
Rechinii-taur sunt mult mai mari.
Ocupă o poziţie superioară în piramida trofică.
Sunt ca o patrulă de poliţie în exerciţiul funcţiunii.
Rechinii cu înotătoare negre stau pe aproape.
Am impresia că aşteaptă să se întâmple ceva.
Rechinii-taur, rechinii-tigru, rechinii-ciocan
şi cei cu înotătoare neagră se strâng în jurul unui răpitor:
un banc de 5.000 de peşti graşi Caranx ignobilis.
Hrana preferată a rechinilor-taur.
După aproape zece ani de cercetări, dr Ryan Daly ştie
că cel puţin 20 de rechini-taur trăiesc în aceste ape mozambicane.
Însă vara, când peştii caranx depun icre...
o sumedenie de rechini vin aici, la ospăţ.
Rechinii-ciocan sunt mai mulţi decât rechinii-taur.
Ei vor pălămide mai mici, nu peşti caranx uriaşi.
Dar vor rechinii cu înotătoare neagră.
Rechinii-taur deschid gura destul de larg să prindă prăzi mai mari,
chiar şi rechini mai mici.
E super să vezi atâţia rechini, dar se face loc când vin rechinii-taur.
Rechinii-taur încep să atace la marginile bancului.
Aleg o pradă uşoară.
Le ajunge un caranx pe săptămână.
Nicăieri nu mai sunt atât de mulţi rechini-taur, atraşi de aşa ospăţ.
Prădător contra prădător.
Orice peşte care rupe rândurile este mâncat pe loc.
Nu este un atac frenetic, ci unul strategic.
Selecţia naturală în variantă marină.
Dacă sunt în formă, apucă să se înmulţească.
Exemplarele bătrâne şi bolnave sunt mâncate.
Fără milă.
Am văzut un rechin-taur sfâşiind un peşte.
Sunt foarte puternici.
După ce îşi depun icrele, peştii caranx se împrăştie.
Şi rechinii, de altfel.
Dar unde se duc ?
Ryan a marcat aici un rechin-taur
care a parcurs 1.600 km până în nordul Mozambicului şi înapoi.
Altul a invadat apele sud-africane.
Nici aceste animale de pradă nu sunt ferite de pericole.
În migraţia lor, rechinii-taur întâlnesc multe riscuri,
precum paragate, năvoade menite a le reduce numărul
şi pescuitul ţintit.
Se prind rechini fiindcă aripioarele lor sunt valoroase.
În privinţa prădătoarelor de pe uscat,
oamenii sunt cel mai mare pericol pentru rechinii-taur.
Dar nu singurul.
Când aceşti vânători adaptabili invadează apa dulce,
întâmpină şi ei probleme.
Aceşti amatori de safari vor avea parte de scene memorabile.
Un hipopotam contra unui rechin-taur.
Mamiferul cu cea mai puternică muşcătură...
înfruntă rechinul cu cea mai puternică muşcătură.
La doar 240 km de locul de studiu al lui Ryan,
găsim estuarul St Lucia,
una dintre cele mai mari zone mlăştinoase din Africa.
O combinaţie de apă dulce şi sărată.
Apa e puţin adâncă şi caldă.
Numai bună pentru rechini-taur...
şi o întâlnire memorabilă în timpul unui safari.
Acest rechin vâna probabil vreun peşte
când a surprins hipopotamii.
Cele mai periculoase animale terestre din Africa.
Şi indiciul pentru a elucida o enigmă.
Ştim că rechinii-taur ajung în astfel de râuri căutând hrană.
Pe coasta de est a Africii sunt din belşug râuri
în care să se facă nevăzut un rechin-taur.
Ascunsă pe Wild Coast,
o zonă virgină.
Netulburată de la mare până la izvor.
Un astfel de refugiu împădurit
este ultimul loc în care ai crede că găseşti o vieţuitoare marină.
Şi o slabă speranţă pentru un expert în rechini.
Dar Ryan ştie că aici a sosit un vizitator din ocean,
ce l-ar putea aduce mai aproape de rechinii-taur.
Nu e neobişnuit să vezi peşti caranx în râuri.
Pot folosi astfel de sisteme drept crescătorii
sau profită de apa dulce ca să scape de paraziţii marini.
Dar este ciudat să vezi 200 de exemplare la un loc.
Peştii caranx vin aici şi se adună
ca nicăieri altundeva în lume.
Motivul pentru care vin aici rămâne oarecum un mister.
Nu e un mister doar motivul pentru care un animal oceanic
se adaptează unui habitat cu apă dulce.
Ca să ajungă aici, peştii înfruntă mareea
şi înoată contra curentului cale de aproape 5 km.
Prădătoarele mari n-ar putea să urmărească aceşti peşti.
Nu şi un prădător mic.
Sunt aici.
Puii de rechin-taur.
E fascinant să-i vezi în pădure, mai sus de pragurile de apă.
Sunt chiar în amontele acestui râu.
Cum au ajuns aceşti pui de rechin aşa departe de ocean ?
După o gestaţie de zece luni,
femelele lasă până la trei pui la gura râului.
Ele şi-au făcut treaba.
Puii înoată instinctiv în amonte,
departe de prădătoarele oceanului.
Le rămâne apoi să se îngraşe.
Misterioşii rechini-taur nu se dezmint, sunt greu de găsit.
Aşadar, încă o premieră.
Studiez rechinii-taur de peste zece ani,
dar n-am mai văzut pui de rechin-taur în râu, în pădure,
la kilometri de ocean, într-o zonă virgină.
Acesta e habitatul ideal ca să crească mari şi puternici.
Ryan tocmai a găsit o nouă pepinieră pentru studiul său.
Când puii se vor face mari şi tari, vor porni spre apa cea mare.
Ce loc vor invada mai apoi ?
Rechinul-taur e printre cei mai periculoşi trei rechini din lume.
Rechinul alb şi rechinul-tigru sunt mai vestiţi.
Dar rechinul-taur este singurul care invadează habitatele omului.
Atenţie, păzea !
Fură peştii...
şi creşte în apă dulce, la kilometri în amonte.
E profitor, imprevizibil şi neînţeles.
Dr Ryan Daly sprijină rechinii-taur.
Vrea să ştie unde se duc, unde mănâncă şi unde se înmulţesc,
ca să-i ajute să nu dea de necazuri.
Sunt percepuţi uneori ca nişte maşinării de ucis,
dar sunt vânători esenţiali în ecosistemul marin.
Avem nevoie de ei să menţină echilibrul în ecosistem.
Ştie că rechinii-taur se duc vara în Mozambic după hrană.
Însă deplasarea e riscantă chiar şi pentru rechini.
Sunt pericole peste tot.
Cum reuşesc aceşti rechini să se deplaseze aşa ?
Şi care e habitatul rechinului-taur ?
Ca să afle, Ryan se duce spre capătul sud-vestic
al habitatului rechinului-tigru din Africa.
RÂUL BREEDE
Adormitul orăşel Infanta,
de pe animatul râu Breede.
Vara trăiesc aici cel puţin 30 de rechini-taur.
Oamenii îşi petrec vacanţa aici.
Ar putea fi Long Island, New York, sau Outer Banks, Carolina de Nord.
Aşa mulţi oameni şi aşa mulţi rechini într-un loc !
Nu-mi vine să cred ce linişte e. Sper să continue să fie aşa.
Şi rechinii, şi oamenii să-şi vadă de treburile lor.
Ryan vrea să prindă un rechin
şi să-i amplaseze un dispozitiv de urmărire pe termen lung.
Poate rămâne pe rechin între şase luni şi un an.
Se desprinde la o anumită dată, vine la suprafaţă şi ne transmite datele.
Sper să aflăm astfel unde se duc.
A sosit iar clipa să meargă la pescuit de rechini.
Ryan face echipă cu dr John Filmater,
cercetător marin şi expert din partea locului.
Au o sarcină dificilă.
Asta e nada pentru rechin.
Acum ne punem pe aşteptat.
A muşcat un rechin mare.
E bine să tragem puţin.
Perfect ! S-ar putea să se fi înfăşurat niţel.
Este furios, clar. Dar mai are destulă forţă.
Trebuie să-l obosească şi apoi să-l tragă la barcă în siguranţă.
Da...
Un prădător formidabil şi ţâfnos...
care îşi iese din fire într-o clipă.
Doamne sfinte !
Până când rechinul nu e legat lângă barcă,
orice se poate întâmpla.
-Da ! -Se va înfuria.
-Se vede după cum dă din cap. -Ai grijă !
E mascul.
-Ce dă din cap ! -Coada sus !
Chiar că e uriaş.
Bravo, bine !
Avem grijă mereu ca rechinii să aibă apă la branhii.
Acum trebuie întors.
Rechinul de 3 m lungime se linişteşte instantaneu.
-E mare. L-ai cântărit ? -Da.
-297. -Bine.
Îi fac o mică incizie, ca să introducă marcajul acustic.
-Mulţumit ? -Da. Îl marcăm şi acolo.
Cât stă pe spate, rechinul e în stare catatonică.
Dar vor avea probleme dacă se răsuceşte prea devreme.
Ai grijă !
Un rechin-taur de aproape 3 m lungime...
într-un râu animat.
Dr Ryan Daly vrea să-i afle traseele migratorii
şi locurile în care se duce.
S-a trezit, e semn bun.
Marcajul de pe aripioara dorsală îl va monitoriza un an.
Se declanşează automat la 5 m adâncime.
Eliberează rechinul din apă.
Gata, acum întoarce-l.
Nu-l întoarce atunci. Zi-mi mie când să-l întorc.
Ryan îndrumă rechinul înapoi în apă.
Atenţie, atenţie !
Pe parcursul a şapte zile, reuşesc să marcheze şi să elibereze
patru rechini-taur masivi, toţi masculi.
Marcând rechinii aici, am descoperit
că se deplasează cel puţin 32 km în amonte.
Înoată în sus şi în jos zilnic.
Rechinii-taur străbat un râu
străjuit de ferme şi case de vacanţă.
Împinşi iarna de temperaturile scăzute,
rechinii pornesc spre ocean.
Ne aşteptam să poposească la locurile unde se strâng ei,
spre nordul coastei, dar au făcut invers.
Când au ieşit din Breede, au tăiat-o spre nordul Mozambicului,
parcurgând aproape 3.200 km.
Ryan a făcut o mare descoperire.
În loc să meargă singuri, rechinii părăsesc râul împreună.
Ca nişte tauri loviţi de streche,
înoată aproape 3.200 km, preţ de trei luni,
până în nordul Mozambicului.
Mult mai departe decât credea Ryan.
Cei patru rechini se întorc pentru ospăţul cu peşti caranx
din largul coastei de sud.
Recordul anterior pentru migraţia rechinilor-taur era 3.200 km.
Cei patru rechini au parcurs deja 4.800 km ca să ajungă la ospăţ.
Un nou record.
Ryan habar nu are dacă subiecţii lui au supravieţuit
sau dacă se vor întoarce în râul Breede, de unde au pornit.
Singura cale de a afla...
este să se întoarcă în locul unde au marcat rechinii acum un an.
Speră să detecteze semnalul vreunui transmiţător.
-Am ajuns la locul în cauză. -Să vedem dacă e vreun rechin aici.
Hidrofonul va asculta semnalele acustice din apropiere.
Vom şti dacă e un rechin la 400 m de noi.
Bine.
Hai încoace !
Marcajele emit semnale din 40 în 40 de secunde.
S-a auzit ceva ? Alarmă falsă.
A detectat ceva.
-E unul dintre rechini. -Bate palma !
Unul din masculii de rechin-taur.
Avea 286 cm lungime.
Avea puţin sub 3 m. E unul dintre rechinii mari.
A parcurs cel puţin 2.900 km, până în nordul Mozambicului,
apoi s-a întors de unde a plecat.
A străbătut peste 6.400 km în nici un an şi s-a întors.
-Auzi-l iar ! -E absolut incredibil !
RÂUL BREEDE
Toţi cei patru masculi sunt detectaţi în râu.
Se pare că doi dintre ei au venit la 30 de ore unul după altul.
Au străbătut 6.400 km împreună,
cel mai lung traseu migratoriu al unui rechin-taur.
Dublu faţă de cel precedent, cunoscut oficial.
Rechinii-taur înoată din mare în râu
şi înapoi în mare în fiecare zi...
în trasee migratorii bine coordonate.
Sunt rechinii-taur o specie letală în mod special pentru oameni ?
Sau prădătoare de top, care sunt în pericol
în orice habitat pe care îl invadează ?
Care îşi înfruntă rivalii şi alte prădătoare
pentru a se hrăni şi pentru a se înmulţi.
An de an, pretutindeni în lume.
Traducerea: Alina Petrescu